Провадження № 2/643/3774/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

В С Т А Н О В И В:

27.10.2021 позивач КП «Харківські теплові мережі» звернулися до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 71 214, 26 грн.; 3% річних у сумі 1 572,51 грн.; інфляційні втрати у сумі 3 616,20 грн. та судового збору у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_1 не сплачувала своєчасно за надані послуги з теплопостачання, в зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за період з 01.07.2003 по 30.09.2021 у вказаному вище розмірі.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2022, ухваленому у цивільній справі за вищезазначеним позовом, позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат, в загальному розмірі 76402,97 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП „Харківські теплові мережі" судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі по 2270,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пацурковська О.М. звернулася до суду із заявою, в якій просила переглянути та скасувати вищезазначене заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що заочне рішення суду відповідач ОСОБА_1 не отримувала, оскільки воно не направлялося на її адресу, про його ухвалення вона дізналася лише у травні 2024 року. Крім того, в оскаржуваному рішенні суду відповідача зазначено, як « ОСОБА_1 », всупереч тому, що позовні вимоги пред`являлися позивачем саме до ОСОБА_1 . З вимогами позовної заяви ОСОБА_1 категорично не згодна та вважає їх не обґрунтованими і таким, що не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються наданими позивачем доказами та суперечать нормам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 01.07.2024 заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання скасовано. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пацурковської О.М. до суду надійшла заява, в якій вона просила застосувати строк позовної давності. В обґрунтування посилалася на те, що звертаючись із позовною заявою за вх. № 58642 від 27.10.2021 про стягнення заборгованості за період з 01.07.2003 по 30.09.2021, позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові, про що наголошує відповідач.

Від представника КП «Харківські теплові мережі» Шевченко В., який діє на підставі виданої довіреності, до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він зазначив наступне. Відповідач реалізуючи своє право на захист своїх прав та інтересу, звернулася до суду з заявою про застосування строку позовної давності. КП «Харківські теплові мережі» діє в правовому полі України, дотримуючись Конституції України та законів України, керуючись ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби» від 30.03.2020 № 540-ІХ, п. 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України вважає, що перебіг позовної давності в контексті позовних вимог зупиняється на строк з квітня 2017 року до припинення дії воєнного стану. Сума заборгованості відповідача за послуги з постачання теплової енергії за період з квітня 2017 по 30.09.2021 складає 48 744,93 грн. за послуги з постачання гарячої води. Заборгованість за абонентське обслуговування, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, інфляційні втрати та 3% річних залишаються без змін.

Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач.

Згідно з наданими позивачем доказами, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.07.2003 по 30.09.2021 складає 71214, 26 грн.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем вказаних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 5 Закону житлово-комунальні послуги включають в себе комунальні послуги, до яких відносять, крім іншого, послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

З погляду на встановлені обставини справи, вищевикладені положення закону, можна дійти висновку, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються позивачем.

Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги.

Згідно із ст. 67 ЖК України, комунальні послуги підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Стаття 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартиру платню та комунальні платежі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред`являються.

Отже, відсутність укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не свідчить, що вказані послуги не надаються відповідачам, так як останні мешкають в квартирі, яка знаходиться в будинку, до якого позивачем ці послуги поставляються і доказів того, що відповідачі не користуються вказаними послугами чи відмовились від них не надано.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку позовної давності.

Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гостро респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями) у період з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року встановлений карантин на всій території України.

Постановами Кабінету Міністрів України карантин був продовжений на всій території України з 22 травня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, доповнено 12 пунктом: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 262, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З погляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, проте з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пацурковської О.М.

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання 27.10.2021.

Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 11 березня 2017 року закінчувався 11 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 30 вересня 2021 року не виходить за строки позовної давності.

Згідно з наданим позивачем розрахунком за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання вбачається, що за відповідачем утворилася заборгованість, за період з 01.04.2017 по 30.09.2021 у розмірі 48 744 грн. 93 коп.

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На теперішній час сума заборгованості відповідачами не погашена.

Причини невиконання зобов`язань правового значення для справи не мають.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 30.09.2021 у розмірі 48 744 грн. 93 коп., а також 3% річних у сумі 1 572,51 грн.; інфляційні втрати у сумі 3 616,20 грн., а всього 53 933,64 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», юридична адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, р/р НОМЕР_2 у ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, , заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 30.09.2021 у розмірі 48 744 грн. 93 коп., а також 3% річних у сумі 1 572,51 грн.; інфляційні втрати у сумі 3 616,20 грн., а всього 53 933 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот тридцять три) грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», юридична адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, р/р НОМЕР_2 у ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, , судовий збір в розмірі 1 602 (одна тисяча шістсот дві) грн. 42 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Харченко А.М.