ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 693/22/24
Провадження № 22-ц/821/1266/24
категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Винник І. М.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, у складі: головуючого судді Шимчика Р. В., повний текст рішення складено 16 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що АТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк», ВАТ «Універсал Банк» та ВАТ «Банк Універсальний».

27.08.2007 рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк Універсальний» було перейменовано у ВАТ «Універсал Банк»; 22.06.2009 рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в ПАТ «Універсал Банк»; 31.10.2018 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» було перейменовано в АТ «Універсал Банк».

Зазначає, що 11 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 046-2008-2727.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 104950,28 дол. США, еквівалент в національній валюті.

Згідно з п. 1.1 кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 14,95% річних.

Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення), нараховується процентна ставка в розмірі 44,85% річних.

У забезпечення виконання умов договору, 11.09.2008 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, а також 11.09.2008 року між позивачем та громадянином ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 046-2008-2772- Р.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визнані даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно даного Договору.

AT «Універсал Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

У зв`язку із тим, що боржник неналежно виконував умови кредитного договору, Банк був змушений звернутись за захистом своїх порушених прав до Жашківського районного суду Черкаської області із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 ..

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 27.09.2012 у справі № 2304/1504/12 позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 046-2008-2727 від 11.09.2008 в сумі 797014,34 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а також 3219 грн судових витрат.

Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 07.10.2012.

Зазначає, що на даний час заборгованість за рішенням Жашківського районної Черкаської області непогашена у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3% річних та інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у вигляді інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 168290,20 грн та сплачений судовий збір в сумі 2684 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач впродовж 10 років не вчинив належних та необхідних дій щодо виконання рішення суду та звернення стягнення на предмет іпотеки, чим свідомо, з власної вини створив передумови для створення заборгованості по 3% річних та інфляційних втратах.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях позивача недобросовісності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 21 червня 2024 року, АТ «Універсал Банк» просило суд скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду про недобросовісність АТ «Універсал банк» є необґрунтованими та помилковими.

При цьому, судом не було зроблено висновків про відсутність права вимоги за основною сумою боргу як такого, а висновки про підставу для відмови у задоволенні позову внаслідок недобросовісності не передбачені законом, не відповідають принципам договірних правовідносин, закону, що їх регулює та є однобічними.

Вважає, що боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом із процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України, натомість настає відповідальність боржника обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі, встановленому законом або договором. Банком заявлені вимоги за період з жовтня 2020 року, відтак АТ «Універсал Банк» не пропущено строків позовної давності.

На думку скаржника, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також зазначає, що в контексті обставин цієї справи, до підстав та предмету позову не можуть бути застосовані поняття «натуральне зобов`язання» та «задавнений борг», оскільки існує ухвалене судом рішення про стягнення боргу у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

31 липня 2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Левом Р. В. подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишити без задоволення, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 16.04.2024 без змін.

У випадку наявності підстав для задоволення апеляційної скарги, відмовити позивачу у вимогах щодо стягнення 3% річних за період з 11.10.2020 до дня звернення до суду, а також у вимогах щодо стягнення інфляційних збитків за період з жовтня 2020 року до дня звернення до суду.

Вважає, що прострочення виконання грошового зобов`язання, що підтверджене рішенням суду відбулось саме з вини позивача, що унеможливлює застосування в цьому конкретному випадку ст. 625 ЦК України.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 , не маючи змоги фактично сплатити заборгованість в натурі, вчинила всі залежні від неї дії щодо погашення такої заборгованості у спосіб обраний позивачем шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Натомість, позивач впродовж 10 років не вчинив належних та необхідних дій щодо виконання рішення суду та звернення стягнення на предмет іпотеки, чим свідомо, з власної вини створив передумови для створення заборгованості по 3% річних та інфляційних втрат. Позивач намагається за рахунок стягнення 3% річних та інфляційних втрат стягнути (покрити) заборгованість ОСОБА_1 за задавненою вимогою.

Вважає, що апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та безпідставною.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

11 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 046-2008-2727, відповідно до якого останній надав ОСОБА_1 кредит в сумі 104950 дол. США зі строком користування до 10 вересня 2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 11 вересня 2008 року, укладено договір іпотеки між ВАТ «УніверсалБанк» та ОСОБА_1 за яким ВАТ «УніверсалБанк» передано в іпотеку майно, а саме квартиру, що має одну кімнату, загальною площею 50,8 кв. м, житловою площею 19.9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 27.09.2012 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 046-2008-2727 від 11.09.2008 у сумі 797014,34 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (житлова квартира загальною площею 19,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), а також 3129 грн судових витрат (а.с. 7-8).

Відповідно до розрахунку за період з 11.10.2020 по 23.02.2022, ОСОБА_1 має заборгованість за ставкою 3% річних у сумі 32815,28 грн; розрахунок інфляційних втрат становить 135474,92 грн (а.с. 14).

Згідно з ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 02.08.2021 в задоволенні заяви AT «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено (а.с. 57-58).

Відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 23.11.2021 апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишено без задоволення. Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 02.08.2021 про відмову у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа залишено без змін (а.с. 59-61).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Лева Р. В., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції загалом відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нарахування спірних у справі сум врегульовано ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (зокрема постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №903/2718/16-ц, від 18.03.2020 у справі №902/417/18).

Верховний Суд у постанові від 17.11.2020 у справі №904/6892/17 виснував, що інфляційні втрати, 3% річних випливають з основного зобов`язання та є додатковими зобов`язаннями, які поділяють долю основного зобов`язання (основного боргу), позаяк втрата права на судовий захист щодо основної вимоги має наслідком втрату права на судовий захист і щодо додаткових позовних вимог.

Водночас Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 і від 03.10.2023 у справі №366/203/21 виснувала, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання, тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

В своїй постанові від 22 листопада 2022 року Верховний Суд у справі №285/3536/20 зазначив, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Пред`явлення кредитором, при існуванні задавненої вимоги, тільки позову про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3% річних та інфляційних втрат, дозволяє кредитору обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, і яка забезпечує можливість боржнику заявити про застосування до неї позовної давності.

Тобто складається доволі нерозумна ситуація: зі спливом позовної давності і неможливістю захисту задавненої вимоги кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу, що означає по суті виконання задавненої вимоги і без можливості боржнику заявити про застосування позовної давності до задавненої вимоги.

Подібний за змістом висновок викладений Верховним Судом у постанові від 25.01.2024 у справі №924/159/14 (924/502/23).

Приватне право не може допускати ситуацію за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги, пред`являє тільки позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3% річних та інфляційних втрат. Оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовну давність, а кредитору надає можливість обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності. Тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі №757/44680/15-ц, зазначив, що тлумачення ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 267, ст. 625 ЦК України свідчить, що: натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном;

конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі №727/4474/17, від 23 жовтня 2021 року у справі №545/746/20, від 05 серпня 2022 року у справі №757/63074/19-ц, від 26 жовтня 2022 року в справі №409/129/20.

Судом встановлено, що рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 27.09.2012 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №046-2008-2727 від 11.09.2008 у сумі 797014,34 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (житлова квартира загальною площею 19,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), а також 3129 грн судових витрат

Згідно з ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 02.08.2021 в задоволенні заяви AT «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 23.11.2021 апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишено без задоволення. Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 02.08.2021 про відмову у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа залишено без змін.

З викладеного вбачається, що Банк використав право вимоги щодо повернення усієї суми кредиту, рішенням суду стягнена заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, проте ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 02.08.2021 в задоволенні заяви AT «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено, тобто рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 27.09.2012 не може бути виконане, а із позовом про стягнення із відповідачів боргу за кредитним договором Банк не звертався.

Таким чином, у справі що переглядається, АТ «Універсал Банк» були нараховані інфляційні втрати та три відсотки річних до вимоги, яка існує в задавненому зобов`язанні.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не позбавляє кредитора права на звернення до суду із позовом в порядку ст. 625 ЦК України, оскільки боргове зобов`язання за кредитним договором у розмірі, що визначений рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 27.09.2012 не сплачений, відхиляються апеляційним судом, адже Банк не звертався до суду із позовом про стягнення такої суми боргу у визначеному законом порядку.

Посилання в апеляційній скарзі на практику Верховного Суду не заслуговують на увагу, враховуючи, що постанови Верховного Суду, на які посилається позивач, не можуть бути застосовані до зазначених правовідносин у зв`язку з тим, що вина стосуються інших обставин справи і не є релевантними щодо даних правовідносин.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи є власним тлумаченням чинного законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції надана вірна оцінка доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції, ним повно і об`єктивно з`ясовані дійсні обставини справи, перевірені доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким надана належна правова оцінка. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що понесені сторонами витрати на цій стадії розгляду справи компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2024 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков