РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2369/24

07 листопада 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що сторони по справі з 01.08.2009 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2018.

Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є неповнолітньою і проживає разом із позивачкою. Рішенням суду від 21.02.2018 неповнолітню дитину від шлюбу залишено проживати з позивачкою.

Оскільки відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітньої дитини від шлюбу не надавав, тому позивач змушена була звернутися з позовом в суд про примусове стягнення з нього аліментів в її користь на утримання дитини.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2016 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що на даний час у позивачки змінилося матеріальне становище, оскільки вона має на утриманні ще двох дітей від іншого шлюбу, яких не було на момент винесення рішення про стягнення аліментів з відповідача. Також позивачка на даний час не має можливості працювати, оскільки найменшій дитині всього 6 місяців, а тому виникла необхідність збільшити розмір аліментів, які попередньо присуджені судом.

Окрім того розмір аліментів, присуджений рішенням Надвірнянського районного суду від 02.02.2016 в сумі 450 грн. є меншими 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і дане рішення не має прив`язки до прожиткового мінімуму на дитину.

У зв`язку з зростанням економічної кризи в державі матеріальне становище позивачки змінюється, ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання дітей значні кошти на відповідне харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття, проїзд у транспорті, лікування. Сума, яку перераховує відповідач для дитини недостатня, тому дитина потребує більшої уваги з боку матеріального забезпечення батька.

Відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі не менше як 1/4 частки з його щомісячного доходу та з урахуванням усіх вид доплат, надбавок, та премій. Відповідач є молодою, працездатною людиною і має виконувати свій батьківський обов`язок щодо своїх дітей. Також позивачці відомо, що відповідач проходив службу у ЗСУ.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду від 02.02.2016, з твердої грошової суми на частку зі всіх видів заробітку відповідача, та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Не заперечила проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2024 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 01.08.2009 проживали в зареєстрованому шлюбу, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2018 (а.с. 5-6).

В шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7). З часу розірвання шлюбу по даний час неповнолітня дитина проживає разом з позивачем.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2016 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9).

22.09.2018 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , та у зв`язку із одруженням змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_2 , шо підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.09.2018 (а.с. 10).

У даному шлюбі у позивача народилось двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 04.09.2018, та серії НОМЕР_4 від 18.03.2024 (а.с. 11-12).

З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 168 від 26.09.2024, виданої Ланчинською селищною радою, вбачається, що позивач ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, на даний час у позивача змінилося матеріальне становище, оскільки вона має на утриманні ще двох дітей від іншого шлюбу, яких утримує. Також позивач на даний час не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною до трьох років.

Крім того розмір аліментів, присуджений рішенням Надвірнянського районного суду від 02.02.2016 в сумі 450 грн., є меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У зв`язку з зростанням економічної кризи в державі та ростом цін позивач змушена витрачати більші кошти на утримання неповнолітньої дитини на відповідне харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття, проїзд у транспорті, лікування. Сума коштів, яку перераховує відповідач для дитини, є недостатньою для їїх утримання. Відповідач додаткові кошти на утримання дитини у більшому розмірі добровільно не надає.

Відповідач є особою працездатного віку. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача чи наявності в нього інших утриманців.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Спірні правовідносини виникли з приводу зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу.

Враховуючи вище наведене, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Також на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги № 88 від 26.09.2024, та квитанцію про сплату грошових коштів № 0883 серії АЕ від 27.09.2024 (а.с. 14-15, 17).

Розмір наданих правничих послуг та їх вартість в сумі 3000,00 грн. погоджено стронами договору (п. 4.1 Договору). ОСОБА_2 здійснено перерахування коштів адвокату Голіней Л.Д. за надання юридичних послуг на суму 3000,00 грн., що підтвердується відповідною квитанцією.

Таким чином вказаний розмір судових витрат погоджений адвокатом та клієнтом. Вказані послуги оплачені в повному об`ємі, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним документом.

Таким чином суд вважає, що доводи позивача щодо співмірності судових витрат на правову допомогу є обґрунтованими.

Висновки суду:

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача, яка не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є особою працездатного віку, відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я та наявності інших утриманців, право одержувача аліментів на зміну розміру аліментів, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити, змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду від 02.02.2016, з твердої грошової суми на частку зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів необхідно розпочати з дати набрання судовим рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача, а також 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 141, 180-183, 192 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовільнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2016, з твердої грошової суми на частку зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 3000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень) сплачених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , на користь держави (Отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО ГУДКСУ) 899998, Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) 1211 грн. 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 12.11.2024.

Суддя Міськевич О.Я.