Справа № 180/2076/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Меньшиковою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна та виключення майна з акту опису й арешту-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту та заборону відчуження, в якій зазначає, що вона є власником 3/5 будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 31.05.1982 року. Будинок поділений на 2 частини. 2/5 частини будинку належать ОСОБА_3 , яка на даний час померла, спадкоємці відсутні. Також, частина будинку, яка належить ОСОБА_3 завалилася і там проживати не можливо. У липні 2024 року вона дізналась, що у 2006 році на будинок накладено арешт, боржник ОСОБА_4 . Зазначає, що ОСОБА_4 ніколи не був власником вказаного майна. У 2022 році ОСОБА_4 помер. На даний час не існує підстав для арешту її майна як боржника, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.

Представник третьої особи Марганецький міський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) пояснень щодо позову у встановлений судом строк не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 31.05.1982 року ОСОБА_1 є власником 3/5 частини будинку АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Згідно довідки КП Марганецького бюро технічної інвентарізації Марганецької міської ради № 318 від 04.06.2024 року власниками будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 3/5 частки та ОСОБА_3 2/5 частки (а.с.7).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав від 17.09.2024 року власником 3/5 частки домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного тану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.10-11).

З листа Марганецького міського відділу ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.07.2024 р. за № 76040/28.15-34, видно, що 20.06.2006 року Марганецькою державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження нерухомого майна №3353250. Підставою обтяження була постанова про арешт майна боржника ОСОБА_6 №5770 від 16.06.2006 року у виконавчому провадженні №17205417 та роз`яснено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, має право звернення до суду з позовом про зняття з нього арешту (а.с. 8).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є одноосібним власником 3/5 частки будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Отже, наявність арешту, накладеного державним виконавцем на будинок АДРЕСА_1 , позбавляє позивача права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Оцінюючи докази досліджені судом в їх сукупності, приймаючи до уваги, що арешт на частину вказаної будинку був накладений державним виконавцем в ході виконання виконавчого провадження відносно ОСОБА_4 , який помер, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 223, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна та виключення майна з акту опису й арешту - задовольнити повністю.

Зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , накладений постановою відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про арешт на майно боржника ОСОБА_4 №5770 від 16.06.2006 року у ВП №17205417, обтяження №3353250.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко