Справа № 396/2110/24
Провадження № 2/396/807/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м.Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна А.А., розглянувши позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Охременка Артема Вікторовича до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Охременко А.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд приходить до висновку, що остання подана без додержання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві не вказана ціна позову, оскільки як зазначено представником позов не містить вимог майнового характері.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч.4ст.65 СК). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Положенням п.3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року, вказується, що ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12 липня 2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Слід звернути увагу, що процедура оцінки майна встановлюється нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна що підлягає поділу, яка має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком суб`єкта оціночної діяльності, який має право на проведення будівельно-технічної, товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи, іншими доказами.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю спірного майна та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна що підлягає поділу та сплатити судовий збір, виходячи з вартості спірного майна, що підлягає поділу.

Крім цього, дійсна вартість майна, що підлягає поділу, має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб`єкта оціночної діяльності, або актом про оцінку нерухомого майна, що не унеможливлює процедуру вирішення судом питання про правильність сплаченого, при подачі позовної заяви до суду, судового збору та, взагалі, визначення вартості самого майна, що підлягає поділу.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Звертаючись з вказаним позовом до суду стороною позивача не надано правовстановлюючі документи на спірне майно подружжя, яке просить поділити та яке є предметом даного спору, а також доказів, документів, які підтверджують на якій підставі та коли саме було придбано вищезазначене рухоме/нерухоме майно.

Крім того, зміст позовних вимог, викладений у прохальній частині позовної заяви повинен бути чітким, однозначним та не викликати можливості подвійного тлумачення.

Проте в прохальній частині позовної заяви розмір частини зазначено як «? частки». Таким чином, позивачем у прохальній частині позовної заяви не зазначено розмір частки майна, на яку позивач просить визнати право власності, у зв`язку з чим суду неможливо встановити зміст позовних вимог.

А тому позивачу необхідно чітко вказати розмір частки у спірному майні та яке право власності просить суд визначити після поділу майна.

Крім того, позивачем до позовної заяви додано копії документів, проте, всупереч вимог ст. 177 ЦПК України, подані копії неналежної якості, зміст яких не можливо прочитати.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд». Докази направлення відповідачу позову з додатками в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.177,185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.185 ЦПК України в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу та її представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: А. А. Русіна