Справа № 367/8037/19
Провадження №2/367/467/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Шемігон В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В. про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В. про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. В позовній заяві позивач зазначає, що рішенням Ірпінського міського суду у справі № 367/6770/17 від 15.03.2018 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до Гостомельської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Про те, що існує рішення по справі, яким його обмежено у правах, а так само і про обставини, що слугували підставою для його прийняття йому після виклику до суду в якості відповідача у іншу справу - №367/8319/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури, прокуратури Київської області про звільнення майна з-під обтяження. 27.03.2019 року стало відомо про те, що ОСОБА_2 визнала у судовому порядку право спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_4 , баби ОСОБА_5 , батька ОСОБА_6 на спадкове майно - будинок АДРЕСА_1 , однак у зв`язку з тим, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.12.2006 за № 4233659 Ірпінською міською державою нотаріальною конторою на підставі повідомлення прокуратури міста Ірпеня 38-5850 від 08.12.2006 було внесено обтяження - не може зареєструвати право власності на будинок. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15.03.2018 у справі №367/6770/17 скасовано 01.07.19 Київським апеляційним судом та прийнято нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовлено повністю. Київським апеляційним судом було встановлено, що будинок АДРЕСА_1 був збудований прадідом ОСОБА_7 та прабабою ОСОБА_8 , і на підставі свідоцтва про право власності, виданого Гостомельською селищною радою згідно з рішенням виконкому Києво-Святошинської райради № 282 від 25.04.1961 року, належить ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер прадід ОСОБА_7 . Спадщину після смерті ОСОБА_7 у вигляді 1/4 частини будинку фактично прийняли його дружина ОСОБА_8 та син померлого ОСОБА_4 , які постійно проживали у будинку за вказаною адресою. Інша 1/2 частина будинку як частка в спільному майні подружжя належала ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла прабаба ОСОБА_8 . Спадщину після смерті ОСОБА_8 у вигляді 3/4 частин вказаного будинку фактично прийняв дід ОСОБА_4 , який вступив у володіння та користування спадковим майном у вигляді цілого будинку. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід ОСОБА_4 . Після його смерті, спадщина була прийнята його батьком ОСОБА_6 та бабусею ОСОБА_5 в силу сумісного проживання з померлим. З ними та матір`ю він і проживав в цьому будинку. У 2006 році його батьків позбавили батьківських прав, його відправили у інтернат, сказавши, що батьки померли. Після інтернату вступив до Переяславського державного педагогічного університету ім. Г. Сковороди, де й навчається. Органи опіки та піклування наклали обтяження на батьківську хату. У цьому ж році бабуся ОСОБА_9 померла. У спадщину, в силу положень ст. 1268 ЦК України вступив його батько ОСОБА_6 , який після відбуття покарання жив у цьому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_4 батько помер. Йому про це нічого не було відомо, тому що йому, як дитині, позбавленої батьківської опіки, після поміщення в інтернат казали, що батьки померли. Про смерть батьків довідався лише при отриманні копії позовної заяви за позовом ОСОБА_2 про звільнення майна з-під обтяження. Він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька на усе належне йому майно, у т.ч. на будинок по АДРЕСА_1 . Вважає, що право звернутися із заявою про прийняття спадщини виникло після скасування протиправного рішення 01 липня 2019 року Київським апеляційним судом. 16.07.2019 року після отримання вказаного рішення апеляційного суду, з`явилась об`єктивна можливість реалізувати своє право на спадщину. 12.08.2019 року направив заяву до Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Харченко К.В. про прийняття спадщини. Однак, 04.09.2019 нотаріусом було відмовлено з роз`ясненням про звернення до суду на підставі ст. 1270 ЦК України щодо визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори/нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька - ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач Гостомельська селищна рада в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Заяву про слухання справи за відсутності свого представника не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином.

Треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В. в судове засідання не з?явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України, закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно постанови Київського апеляційного суду від 01 липня 2019 року по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Гостомельської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2018 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у позові ОСОБА_2 до Гостомельської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Київським апеляційним судом в даній постанові встановлено, що встановлений у рішенні суду першої інстанції факт щодо виникнення у позивача ОСОБА_2 права на спадщину після смерті брата ОСОБА_6 призвів до порушення спадкових прав ОСОБА_1 , який до участі у справі залучений не був. Так, надані ОСОБА_1 письмові докази свідчать про те, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Гостомель Київської області, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Позивач ОСОБА_2 є його тіткою по лінії споріднення з батьком ОСОБА_6 . Разом з батьками він проживав в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується актами житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_11 . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2006 року батьків ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав у відношенні до малолітнього сина. Малолітнього ОСОБА_1 передано органу опіки та піклування для влаштування його подальшої долі. Прокуратурою міста Ірпеня з метою попередження порушення його житлових прав накладено тимчасову заборону на відчуження будинку АДРЕСА_1 , про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Про смерть свого батька, ОСОБА_6 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 , він дізнався коли отримав копію позовної заяви з вимогами ОСОБА_2 до нього, як відповідача, про звільнення спадкового майна - будинку АДРЕСА_1 з-під обтяження. Він є спадкоємцем першої черги, від спадщини не відмовлявся, а відтак має право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 .

Зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Харченко К.В. від 04.09.2019 № 157/02-14 щодо заяви про прийняття спадщини вбачається, що нотаріусом повідомлено ОСОБА_1 , про пропущення ним передбаченого законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька, та запропоновано йому звернутися до суду із позовом про поновлення даного строку, оскільки причини пропуску є поважними.

Згідно ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пропустив строк встановлений ст. 1270 ЦК України для подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Як роз`яснено Верховним Судом України у п. 26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, причини пропуску строку для прийняття спадщини зазначені позивачем суд визнає поважними.

Оскільки, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. 2, 4, 12, 76, 77, 81, 82, 229, 247, 259, 263-265, 281-282, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В. про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 додатковий строк в три місяці з дня набрання чинності вказаного рішення для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза