Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1000/24

Провадження № 2/943/805/2024

13 листопада 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області провстановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачі звернулися в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що мають право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкове майно після його смерті складається з права на середню земельну частку (пай) площею 3,37 умовно кадастрових га, що розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області та належали померлому на підставі сертифікату серії ЛВ № 5111 від 30.04.1997 року із земель НААГ «Україна». Дане спадкове майно після смерті діда, прийняв дядько ОСОБА_4 , однак не встиг за життя оформити своїх спадкових прав на середню земельну частку (пай), оскільки помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був одиноким, ні дітей, ні сім`ї не мав. Батько позивачів ОСОБА_5 здійснив поховання брата ОСОБА_4 .. Означене вище спадкове майно прийняв, однак за життя не встиг оформити право власності на таке, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З метою прийняття спадщини позивачі звернулися до нотаріуса. Однак їм було відмовлено через відсутність сертифікату на середню земельну частку (пай), крім цього їх батько за життя своїх спадкових прав не оформив та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім цього, у сертифікаті про право на середню земельну частку (пай) серія ЛВ № 5111 від 30.04.1997 року ім`я власника вказано « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_3 ». Тому просять суд встановити юридичний факт належності власнику даного сертифікату, та визнати за ними право власності на вказане спадкове майно в рівних частках, по 1/2 частці кожному.

Позивачі, до початку судового засідання, подали письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують, просять його задоволити.

Представник відповідача подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, додавши, що право на земельну частку (пай), розпорядження таким та право власності не є тотожні значення, однак заперечень проти позову чи відзив на позов не подав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно дост.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Буським відділом реєстрації актів громадського стану Львівської області 02.02.1998 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, що складається, зокрема з середньої земельної частки (паю) площею 3,54 умовних кадастрових га, із земель НААГ «Україна».

З Листа Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.09.2020 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_3 був зареєстрований сертифікат про право на середню земельну частку (пай) серія ЛВ № 5111 від 30.04.1997 року на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 23.04.1997 року № 147.

Однак, відповідно до розпорядження голови Буської райдержадміністрації 14.02.2000 року № 72 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на ОСОБА_3 розрахована частка 3,37 умовно кадастрових га.

Така і входить до складу спадщини.

У даному сертифікаті допущено помилку в написанні імені власника, а саме зазначено « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_3 ».

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження батька позивачів серії НОМЕР_2 , довідкою виданою Буською міською радою 17.09.2020 року підтверджується, що вірне ім`я спадкодавця - ОСОБА_3 .

В силу ст. 293, ст. 315 ч.1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З наведеного, суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності сертифікату на земельну ділянку (пай) діду позивачів ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що спадщину після смерті діда ОСОБА_3 прийняв син, дядько позивачів, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 02.10.1998 року.

Однак, дядько не встиг за життя оформити своїх спадкових прав на середню земельну частку (пай) після смерті батька, оскільки помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Батько позивачів, ОСОБА_5 здійснив поховання брата ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виданою Буською міською радою від 09.02.2024 року № 241. Останній сім`ї не мав, був одиноким.

Батько позивачів фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавців, однак за життя не оформив прийняття такої, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.01.2023 року.

Спадкодавець ОСОБА_5 заповіт не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивачі є синами ОСОБА_5 та онуками ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцями до даного майна по закону.

Днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця ОСОБА_3 (власника спадкового майна), а саме ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивачі фактично прийняли спадщину після смерті діда ОСОБА_3 , вступили у володіння та розпорядження спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Інших першочергових спадкоємців до даного майна судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Обставин, які б спростовували твердження позивачів в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Встановити факт, що Сертифікат на право на середню земельну частку (пай) серія ЛВ № 5111 від 30.04.1997 року на середню земельну частку площею 3,37 умовно кадастрових га, виданий на ім`я ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_5 , жителем АДРЕСА_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителем АДРЕСА_1 , право на середню земельну частку (пай) площею 3,37 умовно кадастрових га, що розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області, в рівних частках по 1/2 кожному, після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда