Справа № 932/4924/24
Провадження № 2-з/932/51/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Автотранспорнтна, буд.2, офіс 205), треті особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович (Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Самарського Якова, 6, приміщення 15, офіс 3), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Миколайович (м.Київ, вул. Мала Житомирська, буд.6/5), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

05.06.2024 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від позивача надійшла заява про забезпечення вказаного позову, в якій позивач просить зупинити стягнення коштів приватним виконавцем Ванжою О.В. за виконавчим провадженням № 75188517 на підставі виконавчого напису № 146941 від 11.06.2021.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.06.2024 суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України, визначено види забезпечення позову, де у п.1, 2 ч.1 вказаної статті зазначено про можливість забезпечення позову шляхом: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чипом, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

05.06.2024 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій позивач просить визнати виконавчий напис № 146941, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 11.06.2021, таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2024 для розгляду даної справи визнана суддя Кудрявцева Т.О.

Ухвалою суду від 07.06.2024 відкрито провадження у даній справі та визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Як зазначає заявник в заяві про забезпечення позову та в позовній заяві, 12.08.2008 між нею та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір № 1457-0161001/ФКВ-08, відповідно до кредитного договору сума кредиту була 15 828,00 доларів США, що на момент укладання договору було еквівалентно 76 686 грн. 66 коп., строк дії договору до 11.08.2015. Згідно пункту 1.4. кредитного договору метою укладання такого договору було придбання транспортного засобу Hyundai Getz кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний ноемр НОМЕР_2 . 23.11.2008 року вказаний транспортний засіб в наслідок нещасного випадку було знищено вогнем при пожежі, після чого 24.02.20-09 страховою компанією «Альянс» було сплачено ТОВ «Український промисловий банк» 52876 грн. 62 коп., що в залишку залишило борг ОСОБА_1 перед ТОВ «Український промисловий банк» у розмірі 17 362 грн. До моменту припинення ТОВ «Український промисловий банк» (28.01.2010) більше не було зроблено платежів заявником, а банком не було висунуто жодних претензій. Після 28.01.2010 кредитним договір було отримано як правонаступником ПАТ «Дельта Банк», який зафіксував несплату боргу та надіслав повідомлення від 20.05.2011, в якому проігнорував розрахунки між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , та виставив борг за власними розрахунками 9 036,93 доларів США основного кредиту та 1341,76 доларів США пені та штрафів. ПАТ «Дельта Банк» у період з січня 2010 до березня 2015 року також не висунув жодних позовних вимог та не намагався стягнути суми, як за власним розумінням вважав вірними, що відповідно до статей 257 та 258 ЦК України свідчить про прострочення строків позовної давності та пред`явлення будь-яких вимог за кредитним договором. 15.06.2020 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було отримано кредитний договір на підставі договору № 2258/к про відступлення прав вимоги від 15.06.2929. 11.06.2021 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за винесенням виконавчого напису на ненотаріальний договір, чим порушено ст.1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки нотаріус не перевірив безспірність боргу у сумі 540 530,74 грн., з яких за виконавчим написом 241 559,85 грн. сума основного боргу та 298 970,89 грн. штрафи та пені. А також нотаріус не приклав оригінал нотаріально посвідченого договору № 1457-0161001/ФКВ-08 від 12.08.2008, так як договір є не нотаріальним та викладений в простій паперовій формі. Також, про порушення п.б ст.1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів свідчить той факт, що згідно ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» сумарний обсяг пені та штрафів не може перевищувати 50% від основного боргу. Позивач зазначає, що вона не отримувала жодних повідомлень від нотаріуса та/або від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Вона вважає вказаний виконавчий напис таким, що видано протиправно, в зв`язку з чим звернулась до суду із позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження вимог заяви та наведених ним доводів, приймає до уваги той факт, що позивач вважає вищевказаний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на його вчинення з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», та зазначає про звернення до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням того, що приватним виконавцем розпочато виконання вказаного виконавчого напису, суд погоджується з заявником в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову. Також, зважаючи на відповідність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, який просить застосувати заявник, позовним вимогам, які пред`явлено позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для зупинення стягнення на підставі вищевказаного спірного виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Одночасно, відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України, суд роз`яснює заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 149-153, 154, 157, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Автотранспорнтна, буд.2, офіс 205), треті особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович (Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Самарського Якова, 6, приміщення 15, офіс 3), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Миколайович (м.Київ, вул. Мала Житомирська, буд.6/5), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Зупинити стягнення приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. на підставі виконавчого напису № 146941, вчиненого 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофнансгруп» заборгованості у виконавчому провадженні № 75188517.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Кудрявцева