Справа № 202/2340/24
Провадження № 4-с/202/33/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: судді Доценко С.І., за участю секретаря судового засідання Тарасової К.О.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 до Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівьскої області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів) на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2024 року заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить поновити строк для звернення до суду зі скаргою , визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівьскої області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів) від 04.10.2022 року про відкриття виконавчого провадження ВП №69979823 та зобов`язати державного виконавця повернути виконавчий лист № 0417/9215/2012 виданий 15.12.2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська, у зв`язку з тим, що пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу.

В обґрунтування скарги зазначив, що виконавчий документ був виданий судом у цивільній справі №0417/9215/2012,виданого 15.12.2015 року. Виконавчий документ неодноразово звертався до виконання та повертався стягувачу. 04.10.2022 року державним виконавцем знову було відкрите виконавче провадження ВП №69979823 , але ж на момент звернення з заявою стягувачем пропущено строк для пред`явлення виконавчого документу. Відповідно до п.4 ст.4 Закону України « Про виконавче провадження» він мав би повернути виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання, тому що був пропущений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. 26.12.2022 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від зазначену постанову державного виконавця визнано неправомірною та скасовано. Постановою державного виконавця Стрийського ВДВС від 04.10.2023 року було відновлено виконавче провадження. Боржник після відновлення виконавчого провадження, ознайомившись з виконавчим провадженням встановив що постанова про відкриття виконавчого провадження , яка оскаржується , винесена з порушенням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання. А тому просив скасувати зазначену постанову та повернути виконавчий лист стягувачу у зв`язку із пропуском строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування поновлення строку на оскарження зазначив, що 14.12.2023 року ОСОБА_1 звертався до виконавчої служби та просив вирішити питання про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2022 року. Відповідь на лист-заяву від 01.01.2024 року, якою не вирішене питання про скасування постанови, боржник отримав лише 31 січня 2024 року. А тому дізнався про порушене право лише 31.01.2024 року.

Стрийський ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав відзив на скаргу в якому просили відмовити в її задоволенні із наступних підстав. Так, 04.10.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості ( ВП 69979823). Сторони виконавчого провадження були обізнані про відкриття виконавчого провадження та зазначена постанова не була оскаржена у встановлений законом 10денний строк. Також, зазначає, що 13.04.2023 року представник заявника звертався із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а 21.04.2023 року боржник ОСОБА_2 знайомився з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі і з постановою про відкриття виконавчого провадження. Але ж протягом 10 днів вона не була оскаржена, що свідчить про пропуск строку на оскарження.

На момент судового розгляду , 23.02.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження .Постанова не оскаржена сторонами виконавчого провадження. На теперішній час виконавчий документ перебуває на виконанні у приватного виконавця.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року відкрите провадження за скаргою.

Ухвалою суду від 29.02.2024 року відмовлено в задоволенні заяви про розгляд скарги в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Заявник та державний виконавець в судове засідання не з`явились, а тому скарга розглянута на підставі наданих доказів .

Дослідивши надані сторонами докази,суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги із наступних підстав.

Заявник є боржником у виконавчому провадженні ВП 69979823 , а тому , відповідно до вимог ст.447 ЦПК України має право ,як сторона виконавчого провадження , на звернення до суду, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

Розглядаючи скаргу , в межах заявлених вимог, суд виходить з того, що згідно з вимогами ст.18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому належне виконання рішення суду є важливим і невід`ємним елементом ефективного захисту прав і свобод людини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження .

Зі змісту ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 3 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження серед іншого має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент набрання рішенням законної сили ( 19.11.2015 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року якщо інше не передбачено законом. Строки встановлюються для виконання судового рішення з дня набрання ним законної сили.

Із аналізу наданих доказів, а саме із копії виконавчого листа №0417/9215/2012 виконавчий лист був виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська на виконання судового рішення яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 595539,27 доларів США, що за курсом 7,003 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 р. становить 4170561,5 грн., за кредитною угодою № Е/V 2791 від 20.07.2007 р. та договору про видачу траншу № Е/V 2791/1 від 26.07.2007 р. та складається з 313458, 71 доларів США - заборгованість за кредитом, 282080,56 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом та 904040,87 грн. - пеня; заборгованість у розмірі 259022,19 доларів США, що за курсом 7,003 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28.08.2012 р. становить 1813932,3 грн., за кредитною угодою № Е/V 2791 від 20.07.2007 р. та договору про видачу траншу № Е/V 2791/2 від 14.04.2008 р. та складається з 140363,85 доларів США - заборгованість за кредитом, 118685,34 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом та 358136,22 грн. - пеня. А також , солідарно з Юровича та Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 10000 грн., і судовий збір 2523 грн. з кожного.

Відповідно до виконавчого листа рішення набрало законної сили 19.11.2015 року і зазначено строк для пред`явлення до виконання до 19.11.2016 року, що відповідає положенням ст.22 Закону України « Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час набрання рішенням законної сили.

В період виконання зазначеного виконавчого документа діяли різні редакції Закону України « Про виконавче провадження».

Так, на момент набрання рішенням законної сили та пред`явлення вперше його до виконання діяли норми Закону «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який втратив свою силу із набранням чинності 05.10.2016 року Закону «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 2.06.2016 року.

Виконавчий лист вперше звернутий до виконання до 21.07.2016 року і 21.07.2016 року було відмовлено в прийнятті п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення). В подальшому виконавчий лист неодноразово повертався стягувачу : 17.09.2018 року на підставі п.3 ч.1 ст.37 «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 2.06.2016 року ( стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення); 12.11.2020 на підставі п.2 ч.4 ст.4 Закону України « Про виконавче провадження» №1404-VIII від 2.06.2016 року (виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону); 11.11.2021 року на підставі п.2ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 2.06.2016 року (пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання).

В розділі ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 2.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, закріплені наступні положення щодо пред`явлення до виконання та виконання виконавчих документів які видані до набрання цим Законом чинності.

Так, відповідно до ч.5 цього розділу виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом,( тобто 3 роки).

Відповідно до ч.6 цього розділу рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Ч.7 цього розділу виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, суд вважає, що , виходячи із Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що пред`явлення до виконання та виконання виконавчих документів які видані до набрання цим законом чинності відбувається за новим Законом, яким відповідно до ст.12 встановлено строк звернення виконавчого документу до виконання в три роки .

Норми обох Законів мають положення про переривання строків пред`явлення виконавчих документів до виконання . Встановлено, що у разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із неможливістю виконати рішення , строк пред`явлення документу після переривання встановлюється з дня його повернення.

У суду відсутні відомості про оскарження та скасування постанови державного виконавця від 11.11.2021 року або докази на підтвердження поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу після 11.11.2021 року у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд виходить із того, що постанова державного виконавця від 11.11.2021 року набрала законної сили.

Постановою від 04.10.2022 року державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мацюпою А.А. відкрите виконавче провадження ВП 69979823 по виконанню виконавчого листа № 0417/9215/2012 від 15.12.2015 року.

Таким чином, при відсутності відомостей про скасування постанови виконавця від 11.11.2021 року, або доказів на підтвердження поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу після 11.11.2021 року, постанова державного виконавця Мацюпи А.А. є такою, що не відповідає п.2 ч.4 ст.4 Закону України « Про виконавче провадження» в редакції на момент пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Але ж, відповідно до вимог ст.449 ЦПК України скарга на дії/бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у десятиденний строк з дня ,коли особа дізналась або мала дізнатись про порушення її права чи свободи .

На підставі доказів , наданих Стрийським відділом державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 13.04.2023 року представник боржника звернувся до виконавчої служби із заявою про ознайомлення з матеріалами ВП 69979823 з можливістю отримання фотокопій і боржник ОСОБА_1 особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП квітня 2023 року.

Таким чином, суд вважає встановленим , що з 21 квітня 2023 року боржник ОСОБА_1 був обізнаний про відкриття виконавчого провадження ВП 69979823, яке відкрите на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2022 року, яка ним оскаржується, і саме з цього часу починається перебіг строку на оскарження , передбачений ст.449 ЦПК України.

Заява про оскарження постанови надійшла до суду 12.02.2024 року, через майже 10 місяців після того як є очевидним, що стягувач дізнався про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 499 ЦПК України передбачає можливість поновлення строку на оскарження дій державного ви конавця.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Враховуючи встановлені обставини, що боржник особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 21.04.2023 року , посилання представника заявника на те , що ОСОБА_3 звертався 14.12.2023 року до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування постанови про відкриття провадження та отримав відповідь про відмову лише 31 січня 2024 року , не можуть бути прийняті судом як належні доводи та докази підтвердження поважності причин пропуску строку , передбаченого ст.499 ЦПК України, тому що навіть звернення до виконавчої служби відбулось через майже 8 місяців після того як він особисто дізнався про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що обставини пропуску процесуального строку без поважних причин були встановлені під час судового розгляду скарги по суті, слід відмовити в задоволенні скарги на дії державного виконавця ,якою заявник просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівьскої області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів) від 04.10.2022 року про відкриття виконавчого провадження ВП №69979823.та зобов`язати державного виконавця повернути виконавчий лист № 0417/9215/2012 виданий 15.12.2015 року Індустральним районним судом м.Дніпропетровська, у зв`язку з тим, що пропущений строк на подання скарги до суду, встановлений ст.449 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 126,447-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 до Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівьскої області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів) про визнання протиправною та скасуваня постанови державного виконавця Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівьскої області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів) Мацюпи А.А. від 04.10.2022 року про відкриття виконавчого провадження ВП №69979823 та зобов`язання державного виконавця повернути стягувачу виконавчий лист № 0417/9215/2012 виданий 15.12.2015 року Індустральним районним судом м.Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 17.06.2024 року.

Суддя С. І. Доценко