Справа № 314/2269/24
Провадження № 2/314/994/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №381/2269/24 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2024 позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 14.09.2013 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 931.

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з позивачем, знаходяться на його повному вихованні та утриманні.

З початку 2024 року відповідачка постійно проживає в Івано-Франківській області. У зв`язку з цим сторони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство

У зв`язку з цим просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву проводити розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 статті 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Вимогами ст. ст. 110, 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін що мають істотне значення.

Факт перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14.09.2013 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 931.

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 568), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24.06.2020 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 376).

Відповідно до довідки від 20.09.2022 № 2615- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 має фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач та двоє малолітніх дітей подружжя як внутрішньо переміщені особи мають фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями відповідних довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (від 20.06.2022 № 2303-, від 20.02.2024 № 2303-, від 20.02.2024 № 2303-).

Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують з початку 2024 року, спільне господарство не ведуть, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідачка не заявила про повернення їй дошлюбного прізвища, тому суд залишає їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Враховуючи, що позивачем не було заявлено про стягнення з відповідачки судових витрат, суд залишає за ним понесені судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 вересня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 931.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу, « ОСОБА_5 ».

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

17.06.2024