справа № 367/8106/24
провадження № 2/361/5722/24
УХВАЛА

30 жовтня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і ОСОБА_2 , який зареєстрований 23 квітня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Антрацитівського міськвиконкому Луганської області, актовий запис № 70.

19 серпня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області дану позовну заяву ОСОБА_1 було передано за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області, оскільки із позовної заяви та довідки № 3244- від 15 січня 2004 року про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , та, враховуючи Постанову Верховної Ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17 липня 2020 року № 807-IX, ця територія відноситься до підсудності Броварського міськрайонного суду Київської області.

28 жовтня 2024 року дана позовна заява надійшла до Броварського міськрайонного суду Київської області та розподілена автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями для розгляду судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчаку І.М.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Із Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX Про утворення та ліквідацію районів, яка набрала чинності 19 липня 2020 року, видно, що у Київській області ліквідовано Баришівський, Білоцерківський, Богуславський, Бориспільський, Бородянський, Броварський, Васильківський, Вишгородський, Володарський, Згурівський, Іванківський, Кагарлицький, Києво-Святошинський, Макарівський, Миронівський, Обухівський, Переяслав-Хмельницький, Поліський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Таращанський, Тетіївський, Фастівський, Яготинський райони та утворено, зокрема, Бучанський район (з адміністративним центром у місті Буча) у складі територій Білогородської сільської, Бородянської селищної, Борщагівської сільської, Бучанської міської, Вишневої міської, Гостомельської селищної, Дмитрівської сільської, Ірпінської міської, Коцюбинської селищної, Макарівської селищної, Немішаївської селищної, Пісківської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, та Броварський район (з адміністративним центром у місті Бровари) у складі територій Баришівської селищної, Березанської міської, Броварської міської, Великодимерської селищної, Зазимської сільської, Згурівської селищної, Калинівської селищної, Калитянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

На даний час село Шевченкове Бучанського району Київської області, де зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача у справі ОСОБА_2 , входить до складу Білогородської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області, адміністративний центр село Білогородка.

До 19 липня 2020 року вказані вище села Білогородка та Шевченкове, згідно з існуючим раніше адміністративно-територіальним поділом районів Київської області, відносилися до Києво-Святошинського району Київської області, тому позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, враховуючи Постанову Верховної Ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17 липня 2020 року № 807-IX та зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , підлягала передачі за територіальною підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області, а не до Броварського міськрайонного суду Київської області, оскільки село Шевченкове, де проживає відповідач, у Броварському районі Київської області не знаходиться.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України суд для отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача у справі ОСОБА_2 зробив відповідний запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

За відомостями, що надійшли до суду із зазначеного Реєстру, вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку зареєстрована за такою адресою місця проживання: АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю належить до Голосіївського районного суду м. Києва.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суд, встановлений законом включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза суд, встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін суд, встановлений законом у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Згідно із ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене вище, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2 , суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу Броварському міськрайонному суду Київської області не підсудна та підлягає передачі за територіальною підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

За змістом ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Спір між судами про підсудність цивільної справи у даному випадку відсутній, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача Броварському міськрайонному суду Київської області за територіальною підсудністю на підставі вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України передана на розгляд помилково, оскільки зазначений суд не є встановленим процесуальним законом судом на розгляд вказаної позовної заяви про розірвання шлюбу відповідно до правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Дотримання судом процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 вказаної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 27, 31, 32, 187, 259, 260, 378 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за територіальною підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.