1Справа № 335/9259/24 2/335/3207/2024
РІШЕННЯ
12 листопада 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участі секретаря судового засідання Кісенка А.В.,
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представнці позивачів адвокатки Безуглої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визнання права на приватизацію, зобов`язання провести приватизацію,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на приватизацію, зобов`язання провести приватизацію.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що для реалізації свого права на приватизацію як особа, що має право на користування квартирою, ОСОБА_1 (далі позивач 1) 18.06.2024 звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про приватизацію квартири, а саме: квартири АДРЕСА_1 . За результатами розгляду звернення, їй було відмовлено у приватизації житла, у зв`язку з тим, що до заяви про приватизацію житла не було додано ордер про надання жилої площі.
Крім того, на її звернення до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради з приводу видачі копії корінця обмінного ордера, оригінал якого втрачено, було отримано інформацію, що «У відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року», оскільки державний ордер на квартиру АДРЕСА_1 виданий у 1975 році, надати запитувану нею інформацію не виявилося можливим. Отже ордер на квартиру не зберігся ні в неї, ні в Департаменті управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, та просити суд визнати їхнє з сином право на приватизацію квартири та зобов`язати відповідача провести приватизацію квартири згідно з вимогами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за відсутності ордеру на жиле приміщення. Крім неї, у зазначеному житлі зареєстрований та проживає її син ОСОБА_2 , позивач 2, який також має право на приватизацію квартири.
Квартира АДРЕСА_1 належить до державного житлового фонду місцевих рад та є власністю Територіальної громади м. Запоріжжя. Позивач 1 зареєстрована та проживає за вказаною адресою з 05.11.1975 по теперішний час, позивач 2 зареєстрований та проживає за вказаною адресою з 01.10.2002 по теперішній час.
Відмовляючи позивачу у приватизації житла листом «Щодо вирішення питання приватизації житла» від 25.06.2024 № Т-0685 В, відповідач зазначив, що у п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, прописано повний перелік документів, які надаються громадянами для приватизації. Одним з необхідних документів є ордер про надання житлової площі.
На підставі викладеного позивачі просили суд визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 за кожним, за відсутності ордеру про надання житлової площі. Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району провести дії з приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідних частинах за відсутності ордеру про надання житлової площі у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024 позовну заяву передано у провадження судді Соболєвої І.П.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи.
17.05.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району просила в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити посилаючись на те, що відмовляючи в приватизації житла за адресою: АДРЕСА_2 , районна адміністрація діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, за результатами розгляду наданих до районної адміністрації документів ОСОБА_1 на приватизацію житла адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено відсутність копії такого ордеру, у зв`язку з чим було відмовлено у приватизації житла та повідомлено про позицію районної адміністрації щодо проведення приватизації в зв`язку з наданням позивачем неповного пакету документів (відсутність ордеру), як того вимагає чинне законодавство.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачі та їх представник адвокат Безугла А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, з підстав викладених у позові.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району та ухвалення рішення у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням раніше наданого відзиву.
Суд, заслухавши позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи у їхній сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.
Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 належить до державного житлового фонду місцевих рад та є власністю територіальної громади м. Запоріжжя.
Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 05.11.1975 по теперішний час, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданим Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 27.06.2002, а позивач ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає разом з нею за вказаною адресою з 01.10.2002 по теперішній час, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданим Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 01.10.2002.
До позовної заяви було долучено відповідь Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 24.04.2024 № Т - 0838, стосовно надання копії корінця державного ордера на квартиру АДРЕСА_1 , виданого в 1975 р., відповідно до якої зазначено, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 р. Тобто надати копію ордеру не уявляється можливим.
З метою реалізації свого права на безоплатну приватизацію житла ОСОБА_1 , 18.06.2024 звернулась до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з відповідною заявою про проведення приватизації цієї квартири, однак отримала відмову.
Разом з цим, як вбачається з листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському районі від 25.06.2024 № Т 0685 - В наданого на звернення ОСОБА_1 від 18.06.2024 з питання приватизації житла за адресою: АДРЕСА_2 , останній було відмовлено в задоволенні заяви про приватизацію житла, оскільки не надано ордер з причин його відсутності.
Так, законність проживання позивачів у спірному приміщенні ніким не спростована та не заперечувалась.
З моменту реєстрації позивачів в квартирі їх право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем не оскаржувалось, відповідні докази не подавались.
При цьому, відсутність ордеру позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, оскільки, як вбачається з наданих представником позивачів пояснень, у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який вони надати не мають можливості по незалежним від них обставинам.
Вирішуючи позовні вимоги суд враховує наступні вимоги закону.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення.
Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів.
Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.
При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності.
Відповідно до п. 11ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.
З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення.
Тому, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають, а відмова відповідача в реалізації їх права на приватизацію порушує права позивачів.
Враховуючи вищевказане, той факт що законодавством не передбачена така підстава для відмови в проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення, інших підстав чи обставин для відмови у проведені приватизації, відповідач не зазначив, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.
Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу 1 у приватизації займаного житла саме з підстав відсутності ордеру.
Дії відповідача порушують конституційне право позивачів на приватизацію житла.
Суд при розгляді справи враховує правові позиції Верховного Суду висловлені в постанові від 08.06.2022 року в справі № 202/3820/19 (провадження № 61-836св21).
Так, Верховний Суд вважав обґрунтованими вимоги про зобов`язання державного департаменту житлового господарства міської ради як органу приватизації державного житлового фонду провести приватизацію квартири.
Тобто, судова практика передбачає такі способи захисту, які зводяться до визнання безпідставною відмови органу приватизації і зобов`язання органу приватизації здійснити приватизацію житла.
За таких обставин, з урахуванням вищезазначених норм права щодо можливості суду обрати спосіб захисту, який не суперечить закону відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, з метою ефективного захисту прав позивачів, враховуючи способи захисту цивільних прав, а також те, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 12, 13, 7681, 89, 258, 263265, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визнання права на приватизацію, зобов`язання провести приватизацію задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за відсутності ордеру про надання житлової площі.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за відсутності ордеру про надання житлової площі.
Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району провести відповідні дії з приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідних частинах за відсутності ордеру про надання житлової площі згідно з вимогами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 12 листопада 2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Позивач 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, , місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 5.

Суддя І.П. Соболєва