Справа № 317/7288/23
№/п 2/317/298/2024
04 листопада 2024 р.
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Ачкасова О.М.,
при секретарі - Фененко М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності майна подружжя, набуте сторонами під час шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину житлових будинків з господарськими спорудами, та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки,
Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Маміч Я.С. надійшла заява, у якій вона підтримала позов позивача у повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином про місце та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за місцем проживання та реєстрації, оголошенням на сайті «Судова влада України» від 10.10.2024 р., про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала.
Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у загальному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21 січня 2011 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 10, було зареєстровано шлюб між сторонами у справі.
Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19 січня 2023 року, яке набрало законної сили 21.02.2023 р. (справа №317/2552/22).
На теперішній час житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 77,1 кв.м., загальною площею 202,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває (зареєстрований) у приватній власності відповідачки.
Придбання ОСОБА_2 зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, відбулося 23 жовтня 2013 року в період перебування позивача та відповідачки у шлюбі підтверджується договором купівлі-продажу, що зареєстрований в реєстрі за № 3222 та посвідчений 23 жовтня 2013 року Кияницею Н.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.
Державна реєстрація права приватної власності зазначеного майна за відповідачкою ОСОБА_2 підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 11434048, дата формування витягу 23.10.2013, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 369797646 від 14.03.2024.
Довідкою про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єкта житлової нерухомості, складеною СОД ТОВ «Власні землі» від 04.01.2024 р., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується вартість зазначеного об`єкту, яка становить 1 606 892,00 грн.
Придбання ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки 23 жовтня 2013 року в період перебування позивача та відповідачки у шлюбі підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за № 3224 та посвідчений 23 жовтня 2013 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.
Державна реєстрація права приватної власності земельної ділянки за відповідачкою ОСОБА_2 підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 11435451, дата формування витягу 23.10.2013, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 369797646 від 14.03.2024.
Довідкою про найбільш ймовірну ринкову вартість земельної ділянки, складеною СОД ТОВ «Власні землі» від 04.01.2024 р., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується вартість земельної ділянки, яка становить 56 311,00грн.
Зокрема, житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, житловою площею 13,1 кв.м., загальною площею 28,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 (тридцять), перебуває (зареєстрований) у приватній власності відповідачки.
Придбання ОСОБА_2 зазначеного житлового будинку з усіма господарськими будівлями і спорудами в період перебування позивача та відповідачки у шлюбі підтверджується договором купівлі-продажу, що зареєстрований в реєстрі за № 1731 та посвідчений 11 листопада 2016 року ОСОБА_4 , державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори.
Державна реєстрація права приватної власності зазначеного майна за відповідачкою ОСОБА_2 підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 73142030, дата формування 17.11.2016, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 369820538 від 14.04.2024.
Довідкою про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єкта житлової нерухомості, складеною СОД ТОВ «Власні землі» від 04.01.2024 р., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується вартість зазначеного об`єкту, яка становить 197 718,00 грн.
Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Частиною 2 статті 372 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частинами 1, 2 статті 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Частиною 1 статті 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
При здійсненні поділу в судовому порядку, суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
З Позиціі Великої Палати Верховного Суду, вбачається, що у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі Конвенція) проголошено принцип справедливого розгляду справи, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно зі статтю 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині другій статті 372 ЦК України вказано, що в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
З наведеного вище слідує, що майно, яке зазначене позивачем в позовній заяві і яке було набуте позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 , під час перебування їх у шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності, у зв`язку з чим, підлягає поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на частину майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 110-112 СК України, ст.ст. 2, 7, 10, 12-13, 228-229, 258-260, 263 -265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -
Визнати об`єктом права спільної сумісної власності майно подружжя, набуте ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за час шлюбу, а саме:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 77,1 кв.м., загальною площею 202,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (три);
- житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, житловою площею 13,1 кв.м., загальною площею 28,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 (тридцять).
Визнати за ОСОБА_1 право власності на:
- 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 77,1 кв.м., загальною площею 202,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (три);
- 1/2 частину житлового будинку з усіма господарськими будівлями і спорудами, житловою площею 13,1 кв.м., загальною площею 28,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 (тридцять).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 04.11.2024 року.

Суддя: О.М. Ачкасов