ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5450/24 Справа № 180/1430/23 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Панасенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Мунтяна Тимофія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Марганецької міської ради Дніпропетровської області про зобов`язання забезпечити житлом, виплати грошової компенсації для осіб з числа дітей позбавлених батьківського піклування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він відноситься до категорії дітей позбавлених батьківського піклування. Свого житла не має, тому з 14 серпня 2019 року його взято на квартирний облік та внесено у позачерговий та соціальний списки.

Станом на 01 березня 2023 року, він перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Марганецької міської ради та включений до позачергового та соціального списків на отримання житла.

Разом з цим, на день звернення до суду відповідач не вчинив дій, передбачених законом, для забезпечення його житлом, а тому він вимушений звернутися до суду та просити суд зобов`язати забезпечити його житлом, а у випадку відсутності житла, виплатити відповідну грошову компенсацію для придбання житла.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю підстав для задоволення позову, оскільки визначення місця позивача у відповідній черзі на отримання житла є визначальним при вирішення цього спору та пов`язано саме з дотриманням прав інших осіб, які перебувають, або можуть перебувати в такій черзі перед позивачем. Оскільки позивач перебуває на квартирному обліку громадян та включений до позачергового списку на отримання житла під № 56 та до соціального списку на отримання житла під № 37, надання житла проводиться в порядку черговості, а черга позивача на отримання житла не надійшла й доказів того, що позивач має перевагу над іншими пільговиками суду не надано.

В апеляційній скарзі, адвокат Мунтян Т.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин у справі, не дослідив належним чином надані на підтвердження заявлених позовних вимог докази та безпідставно відмовив у задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на положення статті 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Окрім того, зазначає, що суд першої інстанції не зверну увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2022 року у справі № 187/210/20 (провадження № 61-13135св21).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийняв незаконне рішення чим порушив його права. Вказує що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку взявши до уваги порядок черговості видачі житла та не звернув уваги на положення закону, яким передбачено надання житла протягом місяця після досягнення 18 років.

Відзиви на апеляційні скарги до суду не надходили.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до категорії дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Свого житла не має.

14 серпня 2019 року, він, як дитина позбавлена батьківського піклування взятий на квартирний облік, склад сім`ї одна особа.

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 включений в книгу обліку за № 2166 в позачерговий список під № НОМЕР_1 та в соціальний список під № 59.

Станом на 01 березня 2023 року, перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Марганецької міської ради та включений до позачергового списку на отримання житла під № 56 та в список на отримання соціального житла під № 37.

Окрім того, у 2021 році комісія виконавчого комітету Марганецької міської ради, на виконання норм Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2021 року № 615, направляла на адресу Дніпропетровської регіональної комісії списки дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа по 2 категоріям: віком від 16 до 23 років та віком від 23 до 35 років.

Позивач був включений до 1 списку категорії дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа віком від 16 до 23 років.

Однак, рішень регіональної комісії про розподіл субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа про можливість отримання житла за рахунок субвенції або призначення грошової компенсації громадянам міста Марганця не надходило, кошти в рамках цієї субвенції місцевому бюджету не виділялися.

Відповідно до листа Управління фінансів, економіки та регуляторної політики Марганецької міської ради від 24 серпня 2023 року № 274 щодо надходження субвенцій державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно- ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2021 року № 615, за період з 01 січня 2021 року по 24 серпня 2023 року зазначена субвенція до бюджету Марганецької міської територіальної громади не надходила.

Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Згідно із статтею 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Перелік громадян, які мають право на першочергове та позачергове отримання житлових приміщень, визначений статтями 45,46 ЖК УРСР.

Згідно із статтею 46 ЖК УРСР поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також передбачено, що громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 №470.

Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень.

Підпунктом 3 пункту 38 згаданих Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством.

Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено.

Квартири з фонду соціального житла які вивільняються, надаються громадянам, що перебувають на соціальному квартирному обліку згідно черговості та з урахуванням наявної житлової площі і доходів за минулий рік, у відповідності до Порядку надання соціального житла затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 682.

Придбання житла, за рахунок видатків місцевого бюджету було б можливим лише за наявності субвенцій із державного бюджету на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом міністрів України, оскільки пільги, введені законами України, мають компенсуватися з державного бюджету з огляду на їх введення органом державної влади, і саме держава, як замовник послуг, повинна виділяти на це кошти з державного бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2021 року № 615 затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа.

Відповідно до вищезазначеного Порядку, житло для осіб, позбавлених батьківського піклування, придбавається за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам та надається з урахуванням сформованих регіональних списків осіб у порядку черговості відповідно до дати включення у список громадян, які користуються правом позачергового отримання жилих, приміщень; за часом взяття на соціальний квартирний облік у разі надання соціального житла та віком по трьом категоріям: від 16 до 23 років, від 23 до 35 років, старші 35 років. За наявності кількох осіб з однаковою датою взяття на облік перевага надається особі старшого віку.

Регіональна комісія формує пропозиції щодо розподілу субвенції між конкретними особами у порядку черговості відповідно до дати включення у списки громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень; за часом взяття на соціальний квартирний облік у разі надання соціального житла та віком.

Пунктом 9 Порядку встановлено, що Розпорядник субвенції за місцевим бюджетом, після затвердження місцевого бюджету та отримання копії рішення регіональної комісії про розподіл субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (далі - субвенція), за напрямами, передбаченими пунктом 4 Порядку, протягом трьох робочих днів з дати отримання копії такого рішення надсилає рекомендованим листом особі (визначеній регіональною комісією в порядку черговості) за місцем її проживання/перебування повідомлення про можливість отримання нею житла за рахунок субвенції або призначення їй грошової компенсації із зазначенням адреси, за якою необхідно звернутися, та строків звернення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішень регіональної комісії про розподіл субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа про можливість отримання житла за рахунок субвенції або призначення грошової компенсації громадянам міста Марганця не надходило, кошти в рамках цієї субвенції місцевому бюджету не виділялися.

Відповідно до листа Управління фінансів, економіки та регуляторної політики Марганецької міської ради від 24 серпня 2023 року № 274 щодо надходження субвенцій державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно - ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2021 року № 615, за період з 01 січня 2021 року по 24 серпня 2023 року зазначена субвенція до бюджету Марганецької міської територіальної громади не надходила.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, правильно виходив із того, що позивач має право на позачергове отримання житла, проте забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Позивачем не надано суду доказів наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку передують позивачу.

Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла. Враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходиться значна кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, порушення черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб, а отже правові підстави для задоволення позову відсутні.

Таких же висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 02 жовтня 2013 року №6-87цс13, від 04 червня 2014 року №6-50цс14, від 03 червня 2015 року №6-390цс15, Верховний Суд у постановах від 12 березня 2018 року у справі № 676/1707/17-ц (провадження № 61-3775св18), від 30 січня 2020 року у справі № 335/3599/18 (провадження № 61-11670св19), від 24 лютого 2020 року у справі № 725/3605/19 (провадження № 61-575св20), від 03 квітня 2020 року у справа № 344/8248/17-ц (провадження № 61-40928св18), від 22 травня 2020 року у справі № 522/16805/17 (провадження № 61-37786св18).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аргументи апеляційних скарг про те, що після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки визначення місця позивача у відповідній черзі на отримання житла є визначальним при вирішенні цього спору та пов`язано з дотриманням прав інших осіб, які перебувають, або можуть перебувати в такій черзі перед позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2022 року у справі № 187/210/20 (провадження № 61-13135св21), як на підставу для задоволення позову, є безпідставними, оскільки суд касаційної інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, зобов`язуючи відповідача забезпечити житлом позивача, врахував та акцентував увагу на тому, що позивач у даній справі перебувала першою у черзі на отримання житла. У цьому ж рішенні колегія суддів зауважила, що надання житлового приміщення позивачу раніше, ніж його отримують особи, що поставлені на квартирний облік перед ним у позачерговій черзі суперечитиме вищезазначеним нормам щодо черговості надання житла. Зазначений правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року № 6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15. Така правова позиція є незмінною і підстав для відступлення від неї колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про наявні підстави для виплати грошової компенсації на придбання житла, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2021 року № 615, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки для виділення житла або грошової компенсації існує відповідна черговість, яка пов`язана з дотриманням прав інших осіб, які перебувають в такій черзі перед позивачем й відповідно до листа Управління фінансів, економіки та регуляторної політики Марганецької міської ради від 24 серпня 2023 року № 274 субвенція для виплати грошової компенсації до бюджету Марганецької міської територіальної громади, не надходила.

Доводи апеляційних скарг не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, який їх спростував.

Аргументи апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції незаконно відмовив у задоволенні позову та не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані позивачем до суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, пункту першого статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційних скаргах не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Згідно статті 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Мунтяна Тимофія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна