Справа №461/5284/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

(адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

в інтересах якого діє адвокат Яцишин Андрій Володимирович

(79025, м. Львів, вул. Машиністів, 15/1; РНОКПП: НОМЕР_2 )

до

Акціонерного товариства «Ідея Банк»

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, )

про стягнення коштів,

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яцишин Андрій Володимирович, звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» у якому просить стягнути з останнього безпідставно набуті кошти у розмірі 25260 грн 95 коп.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 вказує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 13.06.2019 було вчинено виконавчий напис № 4814, яким було задоволено вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» за період з 01.10.2018 по 02.05.2019 включно, у розмірі: 13594 грн 53 коп. основного боргу; 1211 грн 32 коп. простроченого боргу; 5130 грн 01 коп. прострочені проценти; 665 грн 94 коп. строкові проценти; 500 грн інші штрафні санкції; 1900 грн 00 коп. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 23001 грн 80 коп. Означений виконавчий напис було пред`явлено до виконання та державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59518356. На день звернення до суду з даним позовом, виконавче провадження є закінченим у зв`язку із фактичним стягненням суми боргу. Однак, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05.02.2024, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи № 464/7701/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги було задоволено, а оспорюваний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Позивач зауважує, що наведене рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. У зв`язку з тим, що виконавчий напис, на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача, було визнано таким, що не підлягає виконанню, то кошти, які було стягнуто підлягають поверненню, як безпідставно набуті. Оскільки Акціонерним товариством «Ідея Банк» одержані кошти не було повернуто добровільно, ОСОБА_1 просить стягнути їх у судовому порядку.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.06.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.07.2024 представником АТ «Ідея Банк» подано відзив на позовну заяву. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Сторона провадження наголошує на тому, що АТ «Ідея Банк» є неналежним відповідачем у справі. Вказує, що АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за зобов`язанням, що виникло на підставі Кредитного договору №С03.950.74850 від 03.10.2016, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», що підтверджується Договором факторингу № 25/07 від 25.07.2023. Стягнуті у межах виконавчого провадження грошові кошти у розмірі 23001 грн 80 коп., були перераховані новому кредитору, на підставі п.4.4 Договором факторингу № 25/07 від 25.07.2023.

11.09.2024 адвокат Яцишин А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи одержаних від Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального Міністерства юстиції на адвокатський запит матеріалів виконавчого провадження №59518356.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи.

Суд враховує, що сторони обізнані про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять клопотання учасників про розгляд справи у їх відсутності. Відтак, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 13.06.2019 було вчинено виконавчий напис № 4814, яким було задоволено вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» за період з 01.10.2018 по 02.05.2019 включно, у розмірі: 13594 грн 53 коп. основного боргу; 1211 грн 32 коп. простроченого боргу; 5130 грн 01 коп. прострочені проценти; 665 грн 94 коп. строкові проценти; 500 грн інші штрафні санкції; 1900 грн 00 коп. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 23001 грн 80 коп.

На підставі вказаного вище виконавчого напису, державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального Міністерства юстиції було винесено постанову від 11.07.2019 про відкриття виконавчого провадження №59518356.

28.09.2023, керуючись положеннями п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із сплатою та перерахуванням коштів у повному обсязі стягувачу ? АТ «Ідея Банк», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій № 24393 від 21.08.2023, №29137 від 27.09.2023 та № 29138 від 27.09.2023, боржником у виконавчому провадженні було сплачено 2300 грн 18 коп. виконавчого збору; 23001 грн 80 коп. боргу за виконавчим написом від 13.06.2019 № 4814; 300 грн витрати виконавчого провадження.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05.02.2024, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи № 464/7701/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги було задоволено, а оспорюваний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 вказує, що стягнуті у межах виконавчого провадження № 59518356 грошові кошти є безпідставно набутими АТ «Ідея Банк», оскільки виконавчий напис, на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення, було визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому підлягають поверненню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку доводам сторін, аналізуючи докази наявні у матеріалах справи, долучені сторонами на підтвердження позовних вимог та їх заперечення, суд враховує наступне.

Відповідно положень частини 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, вищезазначеним рішенням суду встановлено, що виконавчий напис, на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача, не підлягає виконанню. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.02.2024 не оскаржувалось та набрало законної сили 07.03.2024.

Як встановлено статтею 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до стаття 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Судове рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, яке набрало законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України, у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в справі №201/6498/20 із посиланням на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року в справі №910/16664/18.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що факт визнання виконавчого напису, на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів останньому.

Водночас, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що АТ «Ідея Банк» є неналежним відповідачем у справі, оскільки відступило право вимоги за зобов`язанням, що виникло на підставі Кредитного договору № С03.950.74850 від 03.10.2016, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», що підтверджується Договором факторингу № 25/07 від 25.07.2023, та стягнуті у межах виконавчого провадження грошові кошти у розмірі 23001 грн 80 коп., були перераховані новому кредитору на підставі п.4.4 Договором факторингу № 25/07 від 25.07.2023.

При цьому, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів судової справи, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.02.2024, яким виконавчий напис № 4814 від 13.06.2019, було визнано таким, що не підлягає виконанню не оскаржувалось та набрало законної сили 07.03.2024. Про наявність такого рішення АТ «Ідея Банк» було достеменно відомо, оскільки з його змісту вбачається, що представником банку було подано відзив на позовну заяву. Отже, з моменту набрання судовим актом законної сили, у даному випадку 07.03.2024, АТ «Ідея Банк» зобов`язано було повернути ОСОБА_1 одержані грошові кошти. Натомість, незважаючи на існування зазначеного судового рішення, 16.07.2024 банком було перераховано кошти, згідно наявної у матеріалах справи платіжної інструкції №5159693, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті». При цьому, слід відзначити, що грошові кошти у межах виконавчого провадження № 59518356 було стягнуто з ОСОБА_1 саме на користь АТ «Ідея Банк». Водночас, у згаданому виконавчому провадженні не відбулося заміни сторони її правонаступником.

За таких обставин, обов`язок щодо повернення коштів ОСОБА_1 у розмірі 23001 грн 80 коп. покладений саме на АТ «Ідея Банк».

Щодо інших стягнень у виконавчому провадженні, а саме 2300 грн 18 коп. виконавчого збору та 300 грн витрат виконавчого провадження, то такі не можуть бути стягнуті з АТ «Ідея Банк», оскільки такі належить до коштів виконавчого провадження.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», витратами виконавчого провадження є витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Частинами другою та третьою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем з боржника до Державного бюджету України у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені норми, набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, а не АТ «Ідея Банк».

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь останнього кошти, які було стягнуто у межах виконавчого провадження №59518356, відкритого на підставі вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 13.06.2019 виконавчого напису № 4814, у розмірі 23001 грн 80 коп.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову ? на відповідача; уразі відмовив позові ? на позивача; у разі часткового задоволення позову ? на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1102 гривні 88 копійок.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 23001 (двадцять три тисячі одну) гривню 80 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» в дохід держави судовий збір у розмірі 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 88 копійок.

Решта судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору віднести за рахунок держави.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач ? ОСОБА_1

(адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

представник позивача ? адвокат Яцишин Андрій Володимирович

(79025, м. Львів, вул. Машиністів, 15/1; РНОКПП: НОМЕР_2 )

відповідач ? Акціонерне товариство «Ідея Банк»

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, )

Повний текст рішення складено 11 листопада 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький