Справа № 450/1904/24 Провадження № 2/450/1300/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулась в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просила стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття, а також аліменти на утримання позивача, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю у розмірі 1/6 частки, від заробітку (доходу) відповідача на весь час проживання та опікування дитиною з інвалідністю.

Мотивує позовні вимоги тим, що під час перебування сторін у шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільно позивач та відповідач не проживають, а їх сім`я фактично припинила своє існування. Вказала, що малолітній ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», що підтверджується медичним заключенням № 6 на дитину інваліда з дитинства у віці до 18 років від 08 березня 2024 року. Зазначила, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, остання з яких доглядає, виховує і фінансує необхідні терапії сина. Натомість, відповідач не бере участі у вихованні дитини, не приймає участі в організації та фінансуванні корекційних занять і реабілітації ОСОБА_3 . Наголошує, що відповідач є працездатний та має постійний заробіток, інвалідності не має, як і інших дітей на його утриманні. Крім цього, в ОСОБА_2 перебуває у приватній власності житловий будинок АДРЕСА_1 , що є підтвердженням його матеріального стану. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Зі змісту ст. 27 Конвенції про захист прав дитини вбачається, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 січня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 10 січня 2019 року Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 02 квітня 2020 року Виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, стверджується, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частинами 1, 2 ст. 88 СК України передбачено, якщо один із подружжя в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з яким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

За ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Витягами з реєстру територіальної громади № 2024/000639349 від 19 січня 2024 року, № 2024/002451976 від 11 березня 2024 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою АДРЕСА_2 .

Як встановлено з інформаційної довідки № 439-0 від 12 квітня 2024 року, за відповідачем зареєстровано на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 35,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами.

З консультативного висновку спеціаліста № 282/47 від 28 лютого 2024 року малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз, а саме розлади психіки органічного генезу з вираженими мовними, емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями з аутичними симптомами. Порушена соціальна адаптація.

Як вбачається з медичного заключення № 06 підгрупи «А» на дитину (підлітка) інваліда з дитинства у віці до 18 років від 08 березня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на захворювання (патологічний стан), а саме розлади психіки органічного генезу з вираженими мовними, емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями з аутичними симптомами. Порушена соціальна адаптація. Зазначено, що дане захворювання і патологічний стан відповідає розділу 10 пункту 1 підпункту 1.1. та надає право на одержання грошової допомоги на дітей, інвалідів з дитинства у віці до 18 років.

Із форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда підгрупи «А» № 08 від 08 березня 2024 року вбачається, що малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено види обмежень щодо самообслуговування, пересування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою. Крім цього, рекомендовано звернутись до реабілітаційного центру «Задзеркалля» для проведення психолого-педагогічної реабілітації, а саме психологічної та педагогічної корекції.

З договору № 77 про здійснення для дитини корекційних (реабілітаційних) заходів вбачається, що такий укладено 27 березня 2024 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4 , згідно якого остання зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, провести корекційні дії для ОСОБА_3 у Центрі логопедії та психології «Задзеркалля». Із вказаного договору встановлено, що такий укладено до 31 грудня 2024 року, а вартість 1 корекційного заняття становить 450 грн.

Частинами 1, 2 ст. 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до вимог законодавства, розмір аліментів на одну дитину встановлюється в розмірі однієї чверті платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку дитину (п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України).

Слід зазначити, що позивачем не надано суду жодної інформації щодо матеріального становища відповідача, його працевлаштування, розміру його доходу.

Наявність у власності відповідача житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 35,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, не може свідчити про його достатній матеріальний стан.

З огляду на вказане, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2024 року і до досягнення сином повноліття, а також аліменти на утримання позивача, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2024 року і на весь час проживання та опікування дитиною з інвалідністю.

Відповідачем, в свою чергу, не надано будь-яких доказів на підтвердження неможливості надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання на весь час проживання та опікування дитиною з інвалідністю.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

З врахуванням наведеної вище норми, позивач не позбавлений права звернутись в суд з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, зокрема оплати корекційних (реабілітаційних) заходів про які зазначено представником позивача у позовній заяві.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що аргументи позивача знайшли своє підтвердження частково під час судового розгляду, а тому позов слід задовольнити частково.

Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. за дві позовні вимоги майнового характеру, від сплати яких звільнена сторона позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 80, 88, 180, 181, 182, 183, 185, 192 СК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2024 року і до досягнення сином повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2024 року і на весь час проживання та опікування дитиною з інвалідністю.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.