У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 602/1025/24

2-о/609/90/2024

12 листопада 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, де заінтересованою особою є: Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області,-

ВСТАНОВИЛА:

08 листопада 2024 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області відповідно до розпорядження голови Лановецького районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа №602/1025/24 за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, де заінтересованою особою є: Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області.

Так, адвокат Вальчук Мирослава Миколаївна, яка представляє інтереси заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою, в якій просить призначити опікуном ОСОБА_2 - заявника ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 1 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (стаття 2 СК України).

Обґрунтовуючи можливість звернення до суду з даною заявою, представник заявника вказала, що ОСОБА_2 є двоюрідною бабусею (тіткою матері) заявника ОСОБА_1 . Заявник є відповідно внучатим племінником ОСОБА_2 .

З урахуванням зазначених вище положень чинного законодавства, внучата тітка не належить до кола близьких родичів, а відтак, самі по собі такі обставини не наділяють заявника правом звертатись до суду заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, з врахуванням ще й того факту, що адвокатом Вальчук М.М. в заяві не заявляється вимоги про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. (постанова Верховного Суду 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21).

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Однак, згідно його частини 4 статті 2, взагалі не регулює сімейні відносини між тіткою, дядьком та племінниками, а також між іншими родичами за походженням, тобто по суті виділяє таких осіб з кола єдиних сімейних правовідносин.

На сьогодні в законодавстві поняття «член сім`ї» застосовується в різних значеннях в залежності від сфери правовідносин. Так відповідно до частини 2 статті 64 Житлового кодексу УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до пункту 1.26 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» членами сім`ї фізичної особи вважаються її чоловік або дружина, прямі родичі (діти або батьки) як фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, а також чоловік або дружина будь-якого прямого родича фізичної особи або її чоловіка (дружини).

Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім`ї, але визначив критерії, за якими осіб, не пов`язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них (п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99).

Судова практика взагалі розрізняє поняття «родичі» та «члени сім`ї» (ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

До загальних ознак сім`ї належать: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки.

Разом з тим, ознаки членів сім`ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім`ї, оскільки спільне проживання та побут та наявність взаємних прав та обов`язків можуть бути і у інших суб`єктів, які не є членами сім`ї (наприклад, проживання кількох студентів в одній кімнаті в гуртожитку).

Близькi члени родини (або близькі родичі) - законодавчий термін, що позначає родичів (членів сім`ї) особи, які мають особливі права та/або обов`язки через тісні стосунки з особою.

Законодавство України подає різні визначення цього та споріднених термінів.

Так, Кримінально-процесуальний кодекс України визначає поняття близькі родичі та члени сім`ї: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Кодекс законів про працю України подає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя.

Закон України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» визначає, що близькі родичі - батьки, дружина (чоловік), діти, рідні брати і сестри, дід, баба, онуки.

Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку визначає, що близькими родичами фізичної особи є діти, чоловік (дружина) чи шлюбний партнер особи, діти чоловіка (дружини) чи шлюбного партнера особи, утриманці фізичної особи або її чоловіка (дружини) чи шлюбного партнера.

Медичні норми клінічних випробувань визначають, що близькі родичі - чоловік (дружина), батьки, діти, рідні брати і сестри.

Дійсно, Закон України «Про запобігання корупції» визначає, що:

- члени сім`ї - чоловік (дружина) та діти до досягнення ними повноліття; а також усі особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;

- близькі особи - члени сім`ї, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням суб`єкта.

Однак, зазначений Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Отже, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Як встановлено матеріалами справи, заявник ОСОБА_1 є внучатим племінником ОСОБА_2 , тобто не є близьким родичем останньої.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 11 червня 2019 року у справі № 130/2391/18 (провадження №61-1307св19).

З долучених до матеріалів справи документів слідує, що особа, опікуном якої просять визнати заявника - ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 10 жовтня 2024 року.

Заявник ОСОБА_1 , як слідує, з відмітки в паспорті, також зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, як слідує із копії заяви ОСОБА_3 від 23 жовтня 2024 року, адресованої начальнику відділу з питань обслуговування громадян, призначення та виплати державної соціальної допомоги, соціальної підтримки пільгових категорій громадян та осіб з інвалідністю (смт. Ярмолинці) Управління соціального захисту населення Хмельницької РДА, він просить призупинити нарахування та виплату допомоги за особою з інвалідністю 2-ї групи, внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 з 01 листопада 2024 року. Тобто станом на дату звернення заявника із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна до Лановецького районного суду Тернопільської області, а саме 24 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 перебувала на догляді свого брата ОСОБА_3 (згідно свідоцтв про народження).

Також із Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №95 слідує, що ОСОБА_2 проживає разом із ОСОБА_3 в с. Баранівка (Лановецького району Тернопільської області).

Враховуючи викладені обставини, документ, який би підтверджував, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ведуть спільне господарство, у них наявні спільний бюджет, спільні витрати тощо, що давало б підстави визначити їх як членами сім`ї, в матеріалах справи відсутній, а отже, їх відносини не можуть мати ознак сімейних. Інші докази на підтвердження цих обставин до заяви не додані.

Суд зауважує, що процесуальною правосуб`єктністю на подання заяви про визнання особи недієздатною наділені не всі родичі такої особи, а лише члени сім`ї, у тому числі близькі родичі. Близькі родичі це фактично особи, які мають особливі права та обов`язки через тісні стосунки між собою.

Заявник ОСОБА_1 , який, як випливає із заяви та доданих до неї документів, є внучатим племінником ОСОБА_2 , згідно з визначеним у законодавстві України переліком таких осіб, не входить до числа її близьких родичів та не може діяти всупереч діям та намірам рідного брата ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (згідно із свідоцтвом про народження), а також рідної племінниці ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (згідно із свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу), які не ставили питання щодо визнання останньої недієздатною.

Таким чином системний аналіз зазначених вище норм законодавства та наданих суду документів не підтверджує, що ОСОБА_1 є членом сім`ї чи близьким родичем ОСОБА_2 , незалежно від їх спільного проживання, а відтак і особою, уповноваженою на звернення до суду з даною заявою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням викладеного доходжу висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна подана особою, яка не належить до переліку осіб, визначених у ч. 3 ст. 296 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

При цьому повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 175 ч.2, 185 ч.4, 258-261, 293, 294, 296, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, де заінтересованою особою є: Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області, з доданими до неї документами - повернути заявникові.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК