Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/409/24
Єдиний унікальний №733/1764/24
Рішення

Іменем України

12 листопада 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Карапиш Т.В.,

за участю секретаря: Пікуль Л.К.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Парафіївська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Парафіївська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2012 по 2023 рік періодично проживав з відповідачкою ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та під час спільного проживання у них з відповідачкою народилася спільна донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка ОСОБА_3 з 2022 року почала постійно зловживати спиртними напоями, з січня 2024 року не бере участі у вихованні своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , морально та матеріально не підтримує, припинила спілкування з останньою.

Після припинення спільного проживання з ОСОБА_3 , його малолітня донька ОСОБА_4 залишилася проживати разом з ним. Всі питання щодо виховання малолітньої доньки вирішуються самостійно ним та його родиною, донька знаходиться на його повному утриманні, в зв`язку з чим позивач просить суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що відповідачка по справі ОСОБА_3 ще з народження їхньої доньки ОСОБА_4 не займалася утриманням та вихованням останньої, а з січня 2024 року взагалі припинила спілкування зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_4 , морально та матеріально її не підтримує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не має бажання спілкуватися зі своєю донькою, яка залишилася проживати разом з ним та перебуває на його повному утриманні. ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Сакун І.А. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов ОСОБА_2 підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 56).

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 57).

В судовому засіданні свідки по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розповіли, що неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_1 , тоді як мати останньої - ОСОБА_3 не займалася її утриманням та вихованням, з січня 2024 року припинила спілкування зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_4 , морально та матеріально її не підтримує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не має бажання спілкуватися зі своєю донькою, яка перебуває на повному утриманні свого батька - ОСОБА_2 . ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка по справі ОСОБА_3 є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є позивач по справі ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 26 травня 2014 року (а.с. 5).

Відповідно до копії Витягу з реєстру територіальної громади відділу «ЦНАП» Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 6).

У відповідності до копії паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , виданого 19.04.2001 року Ічнянським РВ УМВС України в Чернігівській області, останній зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно Акту обстеження від 15 квітня 2024 року, складеного депутатом Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області за участю сусідів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , 1969 року народження, але постійно проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 з 01 лютого 2024 року (а.с. 7).

Як видно з Акту обстеження від 07 серпня 2024 року, складеного депутатом Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області за участю сусідів, ОСОБА_3 , 1969 р.н., участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини ОСОБА_4 не бере, дитину виховує і утримує батько ОСОБА_2 , з яким вона постійно проживає. Мати проживає окремо, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя (а.с. 8).

Таким чином, судом встановлено, що на даний час малолітня ОСОБА_4 проживає за однією адресою з її батьком ОСОБА_2 .

Згідно копії постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28.08.2024 року № 733/1223/24, ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої вчинила насильство в сім`ї відносно колишнього чоловіка ОСОБА_7 (а.с. 59).

Як видно з копії постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03.09.2021 року № 733/631/21, ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, відповідно до якої остання 21.05.2021 року близько 13 год., перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, вчинила хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян (а.с. 60).

У відповідності до копії довідки КП «Парафіївський ЦПМСД» Парафіївської лікарської амбулаторії практики сімейної медицини від 06.08.2024 року № 105, під час захворювань дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час проходження нею щорічного профілактичного огляду, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звертається з дитиною до медичних закладів та контролює прийом нею медикаментів (а.с. 9).

Відповідно до наданого Акту оцінки потреб сім`ї/особи служби у справах дітей Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 03.07.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають в АДРЕСА_1 . Приватний будинок складається з трьох кімнат, в будинку є пічне опалення, водопостачання, ванна кімната, санвузол, дитина має окрему кімнату. Дитина фізично здорова. Батько ОСОБА_2 проблем зі здоров`ям не має. Зі слів дитини ОСОБА_4 , вона гарно почувається, їй подобається ходити до школи. З матір`ю спілкується, коли та твереза. Має сестру та брата, з якими не має конфліктів. Хоче в майбутньому і надалі проживати з батьком (а.с. 11-14).

Згідно Акту обстеження умов проживання від 03.07.2024 року, складеного працівниками ССД Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 протягом всього часу, займається її вихованням, навчанням та розвитком, мати дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_3 проживає окремо та зі слів батька не займається її вихованням (а.с. 15).

Як видно з копії довідки про проведену бесіду від 03.07.2024 року, складену начальником ССД Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області ОСОБА_8 , під час бесіди з дитиною ОСОБА_4 , 08.05.2014 року остання повідомила, що майже весь час проживає з батьком. Мати проживає неподалік у своєму будинку, телефонує дуже рідко, інколи приходить в гості, але не приділяє їй уваги, все необхідне для неї купує батько, з яким вона бажає проживати і надалі (а.с. 16).

Враховуючи вищевикладене, поважної причини, яка б перешкоджала відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, судом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 даної Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Як встановлено абзацами 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Як зазначено в ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Частинами 4 та 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 25.09.2024 року, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 25.09.2024 року № 249, виконавчий комітет Парафіївської селищної ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 42-44).

Досліджені в судовому засіданні матеріали справи та покази свідків підтверджують факт невиконання відповідачкою ОСОБА_3 батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_4 , яка протягом тривалого часу матеріально малолітню дитину не утримувала, іншої допомоги на утримання доньки не надавала, не приймала будь-якої участі у вихованні та житті останньої, не цікавилася її моральним, духовним та фізичним розвитком, не надавала дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяла засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не прагнула відновити спілкування з дитиною та реалізувати свої батьківські права, на даний час своєї поведінки не змінила, веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями, таким чином, остання фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманні своєї доньки та реально не бере ніякої участі у її житті, хоча будь-яких об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного або психічного здоров`я, які б перешкоджали відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, судом не встановлено.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 в зв`язку з нехтуванням нею своїх батьківських обов`язків, в той час як позивач утримує свою малолітню доньку, яка проживає з останнім, та остання не виконує обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання доньки, веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями, а тому суд вважає за необхідне, враховуючи інтереси дитини, позбавити відповідачку батьківських прав.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідачки слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 4,19,76,81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 141, 150-152, 164-165, 171, 180, 181 Сімейного кодексу України, Конституцією України, ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року за № 3 Законом України «Про охорону дитинства», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Парафіївська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: не відомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий.

Третя особа: Парафіївська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки та піклування, адреса місця знаходження: с-ще Парафіївка, вул. Тараса Шевченка, 62, Прилуцький район, Чернігівська область, .

Повне судове рішення складено 12 листопада 2024 року.

Суддя Т. В. Карапиш