Справа № 676/3444/24
Номер провадження 2/676/1763/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання - Сопрун С.В.

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

представника відповідачки - ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу № 676/3444/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа виконавчий комітет Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради,Кам`янець-Подільського району,Хмельницької області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 ; третя особа виконавчий комітет Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 20.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

07.08.2024 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду на 28.08.2024року.

В обґрунтування вимог позивачка вказує, що вона є рідною бабусею малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у фактичних шлюбних відносинах між її сином - ОСОБА_7 та відповідачкою.

До 24 січня 2023 року місцем проживання дітей було місце постійної реєстрації проживання їхнього батька- ОСОБА_7 в квартирі по АДРЕСА_1 .

24.01.2023 року ОСОБА_7 був мобілізований до лав ЗСУ, однак ІНФОРМАЦІЯ_9 він загинув. Відповідачка з власних мотивів переїхала з постійного місця проживання. В подальшому з листопада 2023 року відповідачка знову змінила місце фактичного проживання, але вже без переселення дітей разом з нею. ЇЇ неповнолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 1 листопада 2023 року переїхали на проживання до бабусі ОСОБА_1 .

З того часу мати дітей- відповідачка по справі, перестала виконувати будь-які батьківські обов`язки, брати участь у їх навчальному процесі, не цікавиться життям дітей. Тому постало питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї позивачки ОСОБА_1 . Просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно дітей, та стягнути з неї аліменти.

Представник позивачки ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі ордера серї ВХ №1069472 від 10 травня 2024 року, в судовому засіданні, підтримала позовні вимоги, просить враховати всі докази, які були надані суду, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї позивачки ОСОБА_1 . Просить позбавити ОСОБА_5 , батьківських прав відносно дітей, та стягнути з неї аліменти. Оскільки діти проживають з листопада 2023 року у бабусі та знаходяться на її утриманні.Мати допомоги на дітей в добровільному порядку не надає.Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 ,який діє на підставі ордера серії ВХ №1024182 від 24.07.2024 року, в судовому засіданні заперечує, щодо задоволення позовних вимог,оскільки вважає,що відповідачка в силу своїх можливостей піклується про дітей,але діти бажають проживати з бабусею-позивачкою по справі- ОСОБА_1 .Просить в позові відмовити в повному обсязі.

Представник виконавчого комітету Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Лисюк Т.М., яка діє на підставі довіреності від 01 січня 2023 року № 1/02-20, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, враховуючи рішенн виконкому Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 ».

Суд, заслухавши пояснення позивачки її представника, представника відповідачки, представника виконавчого комітету як органу опіки та піклування, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , є батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції.

ОСОБА_6 , народився у фактичних шлюбних відносинах між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Перебуваючи у шлюбних відносинах, відповідачка - ОСОБА_5 та її неповнолітній син від попереднього шлюбу- ОСОБА_10 , перебували на утриманні ОСОБА_7 .

До 24 січня 2023 року малолітній ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_10 , проживали за зареєстрованим місцем проживання батька - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «УК «Добробут» від 25.04.2024 року та актом від 25.04.2024 року. Мати дітей- ОСОБА_5 та син її від першого шлюбу ОСОБА_9 проживали в квартирі без реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , було мобілізовано до лав ЗСУ, в зв`язку із повномаштабним вторгненням Російської Федерації на територію України.

Після мобілізації ОСОБА_7 відповідачка з власних мотивів і переконань, не повідомивши нікого, переїхала з постійного місця проживання разом із синами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2023 року з відповідача ОСОБА_7 було стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина- ОСОБА_8 ,2015 року народження .

Згідно довідки, виданої відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області № 25.1-46/16162 від 09.02.2024 року, та № 25.1-45/30739 від 15.03.2024 року, вбачається, що ОСОБА_7 сплачено аліменти на користь ОСОБА_5 : у вересні 2023 року в сумі - 32166,23 грн.; у грудні 2023 року в сумі - 16960,53 грн.; у січні 2024 року у сумі - 22335,12 грн.,у лютому 2024 року в сумі - 27485,43 грн., станом на 15.03.2024 року у березні 2024 року в сумі 6387,14 грн., відповідно до виконавчого листа № 676/1135/23, виданого 07.07.2023 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мініму для дитини відповідного віку щомісячно, з 17.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 загинув в селі Новодарівка, Пологівського району, Запорізької область, актовий запис № 502, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Як вказує ОСОБА_1 відповідачка з моменту мобілізації ОСОБА_7 часто переїздила з одного місця на інше, не враховуючи бажання дітей, з ними складалися неприязливі відносини, старший син відповідачки категорично відмовився переїжджати разом із матір`ю, оскільки вважав, що вона зрадила батька. Неодноразово ОСОБА_5 погрожувала розлучити братів, старшого хотіла відправити на проживання в гуртожиток коледжу,де він навчається, а малодшого забрала б з собою. В судовому засіданні діти підтвердили, що матір їм погроджувала також притулком для дітей.

Під час проживання на зйомній квартирі діти часто залишалися самі, матері вечорами майже ніколи не бувало дома, діти не були забезпечені належним доглядом, харчуванням. Мати приходила додому пізно ввечері, а то було і посеред ночі, або не ночувала вдома.

З матеріалів справи, вбачається, як матір не дбала про дітей, як вони самі знаходилися в квартирі, що підтверджується перепискою дітей із бабусею, де онук ОСОБА_8 жаліється бабусі, що він сам вдома, що не має що їсти, він розказував, як мама їх з братом побила і десь пішла. Діти також все розповідати маминій сестрі,своїй тітці.

ОСОБА_1 , яка є бабусею ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , як могла так підтримувала дітей, вона не могла втрутитися до питання виховання онуків, так як їх мати-відповідачка по справі , могла їм помститися. Бабуся переживала за їх життя. Після школи діти завжди ходили до бабусі, оскільки вдома матері не було, їсти також мати їм не залишала, а бабуся їх годувала, а ввечері пізно проводила додому.

З листопада 2023 року діти переїхали до бабусі - ОСОБА_1 , де проживають і на даний час, про що свідчить наказ № 4/2024-ОД від 09.02.2024 року Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області служба у справах дітей від 09 лютого 2024 року, «Про забезпечення тимчасового влаштування дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_10 », вирішено забезпечити тимчасове влаштування дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сім`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , які залишилися без батьківського піклування.

Про це були складені акти обстеження житлово-побутових умов проживання від 30 січня 2024 року та від 26 квітня 2024 року .

З того часу мати дітей ОСОБА_5 перестала виконувати будь-які батьківські обов`язки.

Відповідачка з моменту переїзду дітей на проживання до бабусі обіцяла, що відмовиться від стягнення аліментів з батька- ОСОБА_7 . Проте, пізніше, в телефонній розмові повідомила, що аліменти на дитину батько платитиме їй до 18-річчя дитини, якщо не відмовиться від свого позову до неї щодо повернення належного йому автомобіля в іншій судовій справі. Такий мотив ОСОБА_5 свідчить про те, що вона не діяла в інтересах дітей, а використовувала дане право щодо отримання аліментів, як засіб шантажу, в своїх корисливих цілях.

Крім того у зв`язку із перевіркою цільового витрачання аліментів за період з 1 листопада 2023 року по 13.02.2024 року ОСОБА_5 було переказано бабусі ОСОБА_1 отриманих з ОСОБА_7 аліментів:

08.12.2023 року - 11950,00 грн.

25.12.2023 року - 4000,00 грн.

17.01.204 року -12000,00 грн.

13.02.2024 року- 6318,25 грн.

Згідно Звіту про здійснення відрахування та виплати В/Ч НОМЕР_3 від 27.01.2024 року №№133, 134 за грудень з ОСОБА_7 13.01.24 року та 23.01.24 року було утримано 9560,84 грн. + 12774,28 = 22335,12 грн., аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , які переказані ОСОБА_5 , а нею переказано бабусі дитини тільки 12000,00 грн., тобто мати використала чи притримала в своїх цілях: 22335,12 - 12000,00 грн.= 10335,12 грн. аліментів, які є власністю дитини.

Відповідно до документів відділу державної виконавчої служби у місті Кам?янці-Подільському, Кам?янець-Подільського району Хмельницької області, копії яких надала ОСОБА_5 ; від 27.03.2024 № 25.1-46/34916, 15.03.2024року державним виконавцем за заявою стягувача винесено постанову повернення виконавчого документа стятувачу; з розрахунку відсутності заборгованості зі сплати аліментів - станом на 15.03.2024 року.

Крім того із грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_7 за лютий та березень місяць 2024 року було переказано відповідачці аліментів відповідно за лютий 27485,81 грн. та за березень 24841,95 грн., разом 53327,76 грн., з яких ОСОБА_5 23500,00 грн. використала, щоб погасити кредит, який брала начеб-то на оплату найму квартири, решта залишила собі. На запитання старшого сина, стосовно повернення аліментів бабусі,вона повідомила,що їх вже немає.

07.03.2024 року представник ОСОБА_11 , звернулася із заявою про перевірку цільового використання аліментів до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, про що було надано відповідь № 5/02-25-766 від 03.04.2024 року, перевірку здійснено відповідно до порядку здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дітей, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 15 листопада 2018 року № 1713, за місцем проживання одержувача аліментів.

Громадянкою ОСОБА_5 надано копії чеків щодо витрачання коштів, з яких неможливо встановити, чи кошти витрачалися на малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , адже в чеках зазначені різні номери платіжних карток, окрім переказу на ім?я ОСОБА_1 та деякі чеки на ім?я ОСОБА_10 .

Проаналізувавши матеріали, додані до заяви, можна зробити висновок, що громадянка ОСОБА_5 перераховувала кошти аліментів на картку ОСОБА_1 , у якої проживає дитина ОСОБА_12 ,та ОСОБА_13 відповідно до наказу №4/2024-ОД від 09 лютого 2024 року служби у справах дітей Слобілсько-Кульчієвецької сільської ради «Про забезпечення тимчасового влаштування дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_10 », не в повному обсязі, що свідчить про нецільове використання частини аліментів.Це кошти ОСОБА_7 ,а свої кошти відповідачка дітям не пересилала,хоча також зобов`язана утримувати свої неповнолітніх дітей.

Згідно довідки, виданої Кам`янець-Подільським ліцеєм № 15 Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області від 09.05.2024 року № 02-03/159, відповідно до інформації класного керівника ОСОБА_14 про участь ОСОБА_5 , матері учня 3-Б класу ОСОБА_6 у шкільному житті дитини повідомлено наступне: у період з 01.11.2023 року до теперішнього часу ОСОБА_1 , бабуся учня 3-Б класу ОСОБА_6 , бере активну участь у його вихованні: приводить щоранку на навчання та забирає після групи подовженого дня о 17:00, мотивує дитину до навчання та занять спортом,зокрема футболом. Також на бабусі лежить повне матеріальне забезпечення дитини (оплата харчування та придбання необхідного навчального приладдя, одягу). Бабуся регулярно відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником та вчителем. Мати - ОСОБА_5 контакту із ліцеєм,де вчиться син, не підтримує, із викладачами не спілкується, батьківські збори не відвідує.

Старший син - ОСОБА_10 є студентом ІІ курсу, групи АД-21, Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну, який здобуває освіту на денній формі навчання, що підтверджується довідкою № 2448 від 19.04.2024 року,виданої директором навчального закладу ОСОБА_15 .

Представник позивача ОСОБА_2 пояснила,що ,будучи нерідним сином загиблого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 відчував себе зрадженим рідною матір`ю, повністю усвідомлював своїм батьком ОСОБА_7 , а позивачку - своєю бабусею, не міг допустити для себе розлуки з молодшим братом, дуже болісно сприйняв таке відношення матері і час від часу вів з нею переписку, оскільки на його думку вона поступила не по совісті з батьком, фактично заволодівши його автомобілем. В певній мірі це роздратувало відповідачку, вона називала його - « ОСОБА_16 не благодарна». Практично жодних засобів для існування старший син від відповідачки не отримував.Крім того,вона його била.

Факт неналежного виконання відповідачкою ОСОБА_5 своїх батьківських обов`язків в судовому засіданні підтвердили свідки.

Так, директор школи, де навчався ОСОБА_9 , а на даний момент ОСОБА_8 ,- ОСОБА_17 , в судовому засіданні зачитала пояснювальні записки класного керівника та вчителя групи продовженого дня.У період 2023 -2024 року бабуся ОСОБА_18 підписувала всі документи,які стосувалися хлопчика в навчанні, приходила за ним в школу, якщо не бабуся, то дідусь забирав ОСОБА_8 . Ще до того моменту як діти жили з мамою, вона написала заяву, щоб ОСОБА_8 відпускали додому самого. ОСОБА_19 в школі бачили чотири рази.

При допиті свідка відповідачці було неодноразово зроблено зауваження за порушення порядку в суді.

Мати не піклується про синів, одного разу прийшовши до школи до ОСОБА_8 , він не захотів виходити до неї. І постійно повторював, що не хоче жити з нею. І директорка зазначила, що на похоронах батька- ОСОБА_20 діти стояли самі, обіймаючи один одного,але без підтримки матері.

Під час судового засідання ОСОБА_10 відмовився давати покази в присутності матері, оскільки мати давить на нього ,та йому не приємна її присутність.

Допит ОСОБА_10 здійснювався в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей районної державної адміністрації ОСОБА_21

ОСОБА_10 , в судовому засідання, пояснив, що все почалося в січні 2023 року, батькові дали повістку, далі він відправився на навчання. Мати не хотіла його проводжати. Після того як він поїхав, мати залишила на декілька днів їх з братом самих, оскільки поїхала в лікарню. Коли в ОСОБА_8 розболілася голова, він зателефонував бабусі, оскільки не знав, що робити, під час розмови сказав, що мати кудись поїхала, і просила нікому не говорити. Вдома не було, що їсти, холодильник пустий. Вони пішли до бабусі, а коли приїхала мати, зателефонувала, сказала, що вже вдома і щоб вони йшли додому.А в інший день, вона сказала, що вони переїжджають на іншу квартиру, звичайно брати не хотіли їхати, оскільки це батьківська квартира, і він сказав, що не хоче їхати і залишиться тут, мати розізлилася, і вдарила його. Після цього сказала, що вони з батьком розійшлися. Мати часто залишала їх самих вдома, приходила пізно або під ранок, або бувало так що і декілька днів не була вдома. Після чого вони з братом після навчання ходили до бабусі. Наразі проживають з бабусею і дідусем,які їх утримують.Мати не надає їм матеріальної допомоги,тому вважає,що її слід позбавити батьківських прав та стягнути аліменти.

ОСОБА_6 також підтвердив пояснення старшого брата,крім того пояснив,що мати ОСОБА_5 після того,як батько пішов служити в ЗСУ,дуже змінила своє ставлення до обох своїх синів.Вона часто залишала їх вдома самих,не залишала їжі на час відсутності.Він боявся повітряних тривог,коли матері не було вдома,дзвонив до бабусі,і наразі вони з братом живуть з бабусею та дідусем.Крім того брат його загиблого брата-дядько ОСОБА_22 , не полишає їх поза своєю увагою.Він приділяє їм максимум свого часу.З матір`ю жити не бажає,оскільки вона зрадила батька та навіть не прийшла на його похорон і вони обоє з братом дуже сумують за батьком.Від матері немає ніякої підтримки,тільки коли справа була вже в суді мати приходила до школи і передала йому солодощі.Як вони з братом живуть вона не цікавиться,грошей не надає.

Свідок ОСОБА_23 , в судовому засіданні пояснила,що вона є сусідка ОСОБА_34,і її онучка така ж за віком як ОСОБА_8 ,з яким вона товаришує.Після того,як ОСОБА_24 пішов служити,діти часто перебували у бабуся,а з листопада 2023 року постійно проживають у неї.Зі слів ОСОБА_8 знає,що матии їх залишала самих,без їжі,він дуже боявся.Їм було страшно,коли були тривоги.Старший брат ОСОБА_8 - ОСОБА_25 піклується про меншого,супроводжує його до школи і часто приводить зі школи. ОСОБА_5 до них не навідується.Діти дуже прив`язані один до одного,один без одного не можуть.

Свідок ОСОБА_26 -батько ОСОБА_7 суду повідомив,що вони з бабусею ніколи дітей не настроювали проти матері,а навпаки просили щоб вони помирилися.Діти переживали,що мати зрадила батька,почала не ночувати вдома,залишала їх одних,без їжі.Коли діти прийшли жити до них,вони з бабусею стараються надати їм всі умови для розвитку та утримання,виховують їх.Одягають,годують,в школу меншого заводять та забирають.Невістка ОСОБА_5 на похорони сина не прийшла,це також дуже відвернуло її від дітей.Вони потребували тепла,любові та підтримки.Дуже любили батька,вважають його ОСОБА_20 .Матеріальної та будь-якої іншої допомоги вона не надає.Діти люблять один одного,не можуть бути один без одного.Їм в св. Їх родині добре,до матері йти не бажають,а вона за ними і не приходить.

Свідок ОСОБА_27 , в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_28 був його братом. Вони спілкувалися кожен день, оскільки він допомагав йому по бізнесу. ОСОБА_29 дітей дуже любив, не зважаючи на те, що він був вітчимом ОСОБА_9 , але любив його також, як рідного сина. Коли ОСОБА_30 мобілізували до лав ЗСУ, його дружина подала на аліменти, хоча він залишив їй кошти, щоб вона разом із дітьми жила як раніше. Він жалівся на дружину, що вона йому погрожувала заховати дітей так, що він ніколи їх не знайде. ОСОБА_31 часто кудись їздила, залишала дітей самих вдома. Так як ОСОБА_25 старший брат, він розказував, що мати його б`є, ображає, погрожує здати в дитячий будинок, особливо коли він злився, що матір так себе веде по відношенню до батька, він не міг змиритися з тим що мати зрадила його. Все літо діти провели в бабусі - ОСОБА_1 , з вересня коли почалася школа, приходили до бабусі, а вона вже їх відводила додому, вони жалілися, що постійно одні дома, матері майже не має, приходила вночі або під ранок. ОСОБА_25 записував на телефон багато інформації про їхнє життя . Вересень-жовтень 2023 року були для дітей важкими, кожного дня вони жалілися на сварки, крики, бійки, погрози і почали просити, щоб їх від неї забрали, вони зовсім не хотіли йти додому і там ночувати. Після загибелі брата діти категорично відмовилися від мами, яка їх не підтримала, навіть не виразила співчуття. Він кожен день бачиться з дітьми, старається їх розрадити, спілкується з ними. Допомагає матері ОСОБА_1 у їх вихованні,як дядько.(свої письмові пояснення долучив до матеріалів справи).

В судовому засіданні ОСОБА_5 , заперечила надані покази свідків, вказуючи, на те що її усунули від вихавання дітей, що це позивачка їх налаштувала проти неї. І попередила що на судові засідання більше ходити не бажає.

Суду також був наданий психологічний висновок, який був проведений дипломованим спеціалістом ОСОБА_32 , в якому вбачається, що ОСОБА_8 вважає своєю сім`єю бабусю, дідуся та брата, поруч з ними хлопчик почувається досить комфортно, затишно та захищено. У ОСОБА_8 відзначається прихильне ставлення до страшого брата ОСОБА_10 , що характеризується високою мірою прив`язаності, позитивними емоціями, потребою у постійному близькому психологічному контакті. Враховуючи тривожний стан та стан горювання, у якому наразі перебуває ОСОБА_8 , втративши батька, хлопчик потребує емоційної підтримки, співчуття та захищеності. Це все він отримує лише, проживаючи з бабусею, дідусем та старшим братом. Вилучення дитини із цієї сім`ї сприятиме поглибленню депресивного стану, підвищення тривоги та розвитку деструктивної поведінки хлопчика. Мати ОСОБА_5 взагалі відсутня у житті ОСОБА_8 та викликає у нього негативні почуття, осуд та неприйняття.

Рішенням виконавчого комітету Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради від 20 червня 2024 року № 174 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав,з якого вбачається, що 17 червня 2024 року відбулося засідання Комісії з питань захисту прав дитини Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради, на якому було заслухано ОСОБА_5 , малолітнього ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , яка підтвердила вищевказані факти, які підтверджують про усунення її колишньою невісткою ОСОБА_5 від виконання батьківських обов?язків. Пояснила, що діти проживають з нею вже тривалий період. ОСОБА_31 участі у їх навчанні, вихованні, спілкуванні не приймає і не вживає заходів щодо повернення дітей собі на виховання, не налагоджує зв?язок з дітьми.

Діти ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на засіданні комісії повідомили, що не бажають проживати з матір?ю, оскільки остання не піклується про них належним чином, постійно залишала їх одних у зачиненій квартирі,часто не мали що їсти, проживати хочуть в сім?ї бабусі та дідуся - ОСОБА_1 та ОСОБА_26 .

Відповідно до виявленого бажання дітей та наявних копій документів Комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення, рекомендувати органу опіки та піклування Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , відносно малолітнього ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_10 .

Таким чином, сукупність наведених фактів свідчать, що ОСОБА_5 , яка являється єдиним законним представником та захисником прав та інтересів власних дітей, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов?язків, не виконує батьківські обов?язки передбачені чинним законодавством України.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечувати та утримувати її.

Дитині Законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,

її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі поваги один до одного, взаєморозуміння, милосердя.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтею 19, 150, 164, Сімейного кодексу України, Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, взявши до уваги рішення Комісії з питань захисту прав дитини сільської ради від 17 червня 2024 року № 22/02-02, орган опіки та піклування сільської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_5 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_33 , та неповнолітнього ОСОБА_10 .

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ніщо не заважало відповідачці відвідувати дітей у бабусі,перераховувати їм кошти,дарувати подарунки.Але вона навіть не привітала їх з днем народження,а зустрівши в суді,не підійшла,не обійняла,не заговорила з ними та не намагалася повернути їх до себе.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

Дослідивши докази по справі, а саме диск, на якому є аудіозапис та відео-запис. З аудіозапису прослуховується, розмова між ОСОБА_8 та відповідачкою ОСОБА_5 . З розмови можна зрозуміти, що її не особливо цікавить його життя, все що вона розпитала його, як він? Чому він не телефонує до матері? Чи ОСОБА_25 пішов на роботу? З ким він ходив збиратися до школи, тобто готовився до 1 вересня? І запитала чи він любить маму?, на що він відповів, що не любить.І хотів пояснити чому він її не любить, але ОСОБА_5 не давала йому ні слова сказати, тому він почав злитися, і крикнув, що «ти сама винна». Він згадав, як матір говорила, що її «мужичок» давав гроші, але такого не було, і ОСОБА_8 просить не обманюй, а у відповідь чує:» ти не обманюй». При розмові ОСОБА_5 сказала, що не любиш маму, то можеш про неї забути, і на цьому розмова закінчилася.

При інших розмовах з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 говорила, що бабуся не вічна, що те що вона робить, довго не живуть.І коли вона помре, куди він піде, в притулок. Розізливши дитину, він кричав в трубку, що вона не скоро ще помре, що бабуся молода, в 19 річному віці вже в притулок не беруть.У всьому винуватив матір, що це все вона почала, погроджувала батькові, і на цьому закінчилася розмова.

З відео-запису, що продемонструвала в судовому засідання адвокат Коробей Т.Д.,вбачається, як відповідачка влаштувала скандал, після комісії з питань захисту прав дитини, що їй не потрібні кошти, що вона готова відмовитися від них, що не пробачить нічого, кричала на позивачку . Позивачка ОСОБА_1 декілька разів повторила, щоб вона прислухалася до дітей, що вони не хочуть жити з нею.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, припинила їх виконувати, без поважних причин залишивши їх без материнської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачкою. А поведінка відповідачки відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачаки батьківських прав.

Діти проживають з бабусею за її місцем проживання,яка піклується про них та їх добробут.

Брати дуже прив`язані один до одного і не можуть окремо проживати.Загибель батька ОСОБА_7 ,який був і залишився для них ОСОБА_20 та авторитетом на все життя,дуже об`єднала їх,а зрада матері і навіть те,що вона не була на похованні батька,де діти дуже потребували її підтримки, відштовхнуло їх від неї.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів,то її слід задовольнити.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Позивач вважає, що відповідачка ОСОБА_5 , повина сплачувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо повноліття дітей.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Добровільно відповідачка коштів на утримання дітей не надає.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ст.268 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженку с.Мала Кужелівка,Дунаєвецького району,Хмельницької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , відносно дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.05.2024 року до повноліття дітей.

Рішення в межах суми платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 листопада 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Л.М. Шевцова