Справа № 645/3531/24
Провадження № 2-п/645/53/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Дородних Сергія Володимировича про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 13.08.2024 по цивільній справі № 645/3531/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заяви сторона відповідача вказала, що 13.08.2024 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. В матеріалах електронної справи №645/3531/24 наявні дві судові повістки-повідомлення про судове засідання в справі цивільній, адресовані ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Перша - від 19.06.2024 року з повідомленням, що 16.07.2024 р. о 09:40 призначено судове засідання у приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова, друга - від 16.07.2024 року з повідомленням, що 13.08.2024 р. о 09:40 призначено судове засідання у приміщенні Фрунзенського районного суду м.Харкова. Відповідач зазначав суду, що АДРЕСА_2 вказано не вірно: 61000 замість НОМЕР_1 . Позов про розірвання шлюбу, укладеного між Позивачем та Відповідачем, подано не самим Позивачем, а його представником, адвокатом Дороніною Інною Леонідівною. У тексті позовної заяви адвокат Дороніна І.Л. місце проживанням відповідача ОСОБА_1 вказала наступну адресу: АДРЕСА_1 . При цьому до позовної заяви адвокатом Дороніною І.Л. додано ксерокопію сторінок паспорту ОСОБА_1 . На сторінках 14 та 15 паспорту ОСОБА_1 міститься відмітка органу реєстрації проте те, що ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 у 2015 році. Відомостей про реєстрацію нового місця проживання паспорт ОСОБА_1 не містить. Крім того, у зв`язку із військовою (збройною) агресією РФ проти України, ОСОБА_1 разом із своєю дружиною ОСОБА_2 , яка є позивачем у справі, та двома спільними дітьми виїхав на проживання до Німеччини, де зараз мешкають. Тобто зі слів Відповідача під час розгляду справи, як позивач, так і відповідач постійно знаходились у Німеччині. Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 з об`єктивних причин не міг отримати судові повістки з повідомленням про розгляд справи Фрунзенським районним судом м. Харкова. З тих же причин відповідач не міг подати суду відзив. Разом з тим, з матеріалів електронної справи, на думку Відповідача, не вбачається, що суд з`ясовував інформацію щодо місця проживання Відповідача. Так в матеріалах електронної справи відсутні докази того, що в порядку статті 187 ЦПК України після отримання позовної заяви звертався до органу реєстрації місця перебування та місця проживання ОСОБА_1 щодо надання інформації про зареєстроване його місце проживання (перебування). Разом з тим, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 на офіційному сайті Фрунзенського районного суду м.Харкова будь-яка особа може перевірити наявність / відсутність оголошення про виклик особи в суд та повідомлення про судове рішення. За наслідками такої перевірки на сайті суду, встановлено, що оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 на сайті відсутнє. Крім того, провадження у справі №645/3531/24 було відкрито судом безпідставно, оскільки позовна заява адвоката Дороніної І.Л. не відповідає вимогам ст.ст. 83, 175, 177 ЦПК України. Провадження у справі №645/3531/24 було відкрито судом з порушенням правил підсудності: Позивач, як і Відповідач з 2022 року постійно мешкають у Німеччині. Також, адвокатом Дороніною І.Л. до позовної заяви додано засвідчену нею копію свідоцтва про одруження Відповідача та Позивача. При цьому у позовній заяві міститься застереження, що оригінал свідоцтва про одруження знаходиться у Позивача. При цьому в подальшому адвокатом Дороніною І.Л. до суду було скеровано свідоцтво про одруження, яке отримано повторно, та видано не Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, а Малинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі. Окрім того, акцентував увагу суду на тому, що звернутись до органу реєстрації цивільного стану з метою отримання дублікату свідоцтва про одруження може, або один з подружжя, або представник, повноваження якого посвідчені нотаріальною довіреністю. Тобто адвокат на підставі договору про надання правничої допомоги та ордеру позбавлений можливості отримати свідоцтво про одруження. Як вже було вказано вище, зі слів відповідача, позивач з 2022 року проживає у Німеччині. Разом з тим, зі слів відповідача, оригінал свідоцтва про одруження, виданого Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області знаходиться в нього. У позовній заяві вказано, що подружжя має спільну дитину 2013 року народження, ОСОБА_3 . При цьому позивач стверджує у позовній заяві, що між подружжям не досягнуто згоди щодо утримання дитини та визначення місця проживання. Крім того, відповідач має намір скористатись своїм правом на подання заяви про надання судом строку на примирення подружжя.

23 вересня 2024 року до суду надійшли заперечення сторони позивача на перегляд заочного рішення, в яких представник позивача просила відмовити в задоволенні вказаної заяви. Посилалась на те, що позивач вважає подальше сімейне життя з відповідачем неможливим, сумісне господарство сторонами не ведеться.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача надала заяву, в якій просила розглядати заяву без її участі та залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши заяву, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24 липня 2004 року виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району, Харківської області, актовий запис №12. Після розірвання шлюбу залишено позивачу ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та(або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дородних С.В. у заяві про перегляд заочного рішення посилається на те, що відповідач не знав про існування вказаного заочного рішення. Судові повістки відповідач ОСОБА_1 не отримував, оскільки перебуває за кордоном, у Німеччині, а отже не був повідомлений належним чином про розгляд справи та не міг надати суду заперечення по суті позовної заяви.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі № 645/3531/24 відкрито ухвалою суду від 19.06.2024 року і в той же день відповідачу ОСОБА_1 направлено копію позову з додатками та судова повістка за адресою його реєстрації.

Реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджувалась Відповіддю №650124 від 19.06.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

За даними, які є в наявності в матеріалах справи відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Зі змісту п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд зауважує, що на момент розгляду справи, суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни місця його проживання/перебування.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі.

Отже, посилання представника відповідача на обставини неповідомлення про розгляд справи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином, доказів на підтвердження поважності причин неявки відповідача до суду, останнім надано не було. Справа розглянута на підставі наявних доказів, які досліджені судом у повному обсязі.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Також, суд зазначає, що консульський облік громадян ведеться закордонними дипломатичними установами України відповідно до «Порядку ведення обліку громадян України, які проживають за межами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2020 року № 85 «Деякі питання обліку громадян України, які проживають за межами України» (надалі Порядок).

Відповідно до п. 2 ч. 2 Порядку консульський облік вчинення уповноваженими посадовими особами закордонних дипломатичних установ України (далі уповноважені посадові особи) комплексу дій з реєстрації інформації про місце проживання або перебування громадянина України на території іноземної держави шляхом внесення даних до відомчої інформаційної системи МЗС передбачено три види консульського обліку: 1) постійний для громадян України, які оформили в установленому законодавством порядку документи для виїзду за кордон на постійне проживання за кордон або документи для залишення на постійне проживання за кордоном; 2) тимчасовий для громадян України, які тимчасово перебувають за кордоном; 2) облік усиновлених дітей для дітей віком до 18 років громадян України, які були усиновлені іноземцями або громадянами України та постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном (ч. 3 Порядку).

Сторони є громадянами України, їх шлюб зареєстровано на території України, адреси місць їхнього постійного проживання, зареєстровані у встановленому законом порядку на території України.

Так, 13.11.2024 року представник відповідача на підтвердження проживання відповідача за межами території України подав ряд документів.

Разом з тим, жоден із цих документів не підтверджує визначений законом порядок реєстрації місця проживання сторін, зокрема відповідача на території іншої держави.

До того ж такі документи не є належним доказом по справі, оскільки не містять перекладу на державну мову та відтиску апостилю країни походження, на підтвердження їх дійсності.

Також, суд вважає, що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодженням з винесеним рішенням по суті та обґрунтуванням апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду, а тому заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 247, 288 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому ЦПК України - в 30-ти денний строк з дня складення повного судового рішення про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://fr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст ухвали складений 13.11.2024 року.

Суддя Г. С. Шевченко