Справа №487/8449/24
Провадження №2/487/2989/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Беспалько А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 04.10.2024 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30.10.2024 представник позивача адвокат Бондаренко І.О. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивач та її представника, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі

12.11.2024 відповідач подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, зупинити провадження у справі та надати сторонам строк на примирення на 6 місяців. В обґрунтування заяви зазначив, що розгляд справи в спрощеному провадженні є формальний підхід до життєвоважливого питання їхньої сім`ї, він категорично заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що таке рішення зашкодить інтересам їхньої сім`ї, яку можна зберегти, оскільки розлад між ним та дружиною носить тимчасовий характер, у тому числі через збройної агресії проти нашої держави та психологічного стресу. Подружжя перебуває у шлюбі з 1998 року, має двох дітей, дочка ще неповнолітня, яка потребує спільної уваги від батьків та допомоги. Він є учасником бойових дій, інвалід 2 групи, у зв`язку зі хворобою потребує допомоги у забезпеченні якості життя, витрачає багато коштів на лікування. Він та його дружина вважають, що саме головне це сім`я.

13.11.2024 представник позивача адвокат Бондаренко І.О. подав до суду заяву в якій зазначив, що позивач заперечує проти заяви відповідача про надання строку для примирення, яке є неможливим, оскільки подружжя втратило почуття поваги та кохання один до одного та це суперечитиме моральним засадам суспільства.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, оцінивши наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав для визначення подружжю строку для примирення та заяви відповідача про здійснення переходу з розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, приходить до наступних висновків.

Ухвалою від 04.10.2024 відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема у порядку: позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема справи про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Зокрема в порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд вважає, що підстав які б перешкоджали розглядові справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідачем не наведені.

З урахуванням вищевикладеного, взявши до уваги категорію та складність спору, обсяг та характер поданих доказів у справі, зокрема предмет та підстави позову, врахувавши положення ст. 277 ЦПК України, відсутні правові підстави для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Поряд з цим, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження жодним чином не обмежує учасників справи у здійсненні ними усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд звертає увагу, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки, визначені судом або законом, заявляти відповідні клопотання та в повній мірі користуватися правами, передбаченими ЦПК України.

Невизнання відповідачем позовних вимог не може слугувати підставою для переходу розгляду справи у загальне позовне провадження. Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Щодо надання сторонам строку для примирення.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду. Виходячи з положень ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. (п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України).

Отже, у разі, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до імперативної вказівки п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Строк, на який зупинено провадження судом першої інстанції, не перевищує загальний строк, встановлений ч. 7 ст. 240 ЦПК України.

При вирішення питання щодо підстав для надання сторонам строку на примирення, суд враховує, що сторони у справі є дорослими свідомими людьми, приймають виважені та обдумані рішення, перебувають у зареєстрованому шлюбі протягом тривалого часу, мають на утриманні неповнолітню дитину, при цьому відповідач, заявляючи клопотання про надання строку на примирення, обмежився формальними викладенням обставин, що підстав для розлучення немає, їхню сім`ю можна зберегти та розлад між подружжям носить тимчасовий характер, справа в суді перебуває з 30.09.2024 року та за цей час примирення не відбулось.

За наведених обставин, враховуючи позицію позивача, яка через свого представника категорично заперечує щодо надання строку для примирення, у зв`язку із втратою почуттів поваги та кохання один до одного та перебування її шлюбі суперечитиме моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем підстав для вжиття судом заходів для примирення подружжя, тому відмовляє у задоволенні клопотання про надання строку на примирення подружжя.

Керуючись ст.ст. 19, 182, 222, 240, 260, 261,274, 277 ЦПК України, суд

/

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про перехід з розгляду справи у спрощеному позовному провадженні із викликом (повідомленням) сторін до розгляду справи в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строку для примирення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Афоніна