Справа № 467/1156/24 Головуюча у 1-й інстанції Догарєва І. О.
Провадження № 22ц/812/1642/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 листопада 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС»,

(далі ТОВ ФК «ЕЙС»)

на заочне рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Догарєвої І. О. у селищі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області о 10 год 20 хв. зі складенням його повного тексту, по справі

за позовом

ТОВ ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 ,

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 78 219 грн заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору факторингу, укладеного між ним та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», якому таке право відступлено ТОВ «Таліон Плюс», яке, в свою чергу, набуло його від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 20 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 , після отримання попередньої інформації про умови отримання кредитного продукту «Смарт», укладено кредитний договір №417628761 про надання кредитних коштів на суму 22 000 грн. Договір підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором.

За умовами паспорту споживчого кредиту та договору №417628761 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало позичальнику 22 000 грн строком на 30 днів, зі сплатою 0,29% за кожен день користування кредитом (105,85% річних) під час дії дисконтного періоду, який дорівнює строку надання кредитних коштів, та з подальшою зміною процентної ставки, у випадку користування кредитом за межами строку дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів за користування кредитом.

Втім, позичальник ОСОБА_1 свої обов`язки за договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 78 219 грн, що складається з 22 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 56 219 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, яку позивач просить стягнути на свою користь, як правонаступника первісного кредитора.

Відзиву від відповідача до суду не надійшло.

Заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2024 року у задоволенні позову ТОВ ФК «ЕЙС» відмовлено.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що у позивача не виникло право вимоги за кредитними зобов`язаннями відповідача, яке товариство отримало на підставі договору факторингу, що був укладений раніше, ніж договір кредитування.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що судом правильно встановлено факт укладення кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», факт отримання грошових коштів позичальником та їх неповернення кредитору.

В той же час суд першої інстанції помилився у порядку відступлення прав вимоги між первісним кредитором та наступними, оскільки не врахував, що з початку між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу 28 листопада 2018 року, як рамкова угода, оскільки за нею клієнт зобов`язався відступити фактору, як права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, так і право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) згідно до положень пункту 1.3 цього договору. Для чого в подальшому, між тими самими сторонами укладено декілька додаткових договорів до основного договору факторингу з продовженням строку його дії, до яких приєднано нові реєстри прав вимоги, в тому числі і за кредитним договором, що було укладено з ОСОБА_1 ..

Тому 25 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» складено та підписано реєстр, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 51 401 грн. Усі наступні відступлення права вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем, після підпису відповідних реєстрів прав вимоги, відбулися з додержанням встановленого законом порядку, і за такого, позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , яке пред`явив до суду.

Одночасно просив про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн, яка складається з 5 000 грн витрат понесених у суді першої інстанції та 4 000 грн витрат понесених в суді апеляційної інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 9 та 30 жовтня 2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані - в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2021 року, після оформлення заявки на отримання грошових коштів та ознайомлення з умовами надання споживчого продукту «СМАРТ» між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір №417628761 на отримання кредитних коштів на суму 22 000 грн, строком на 30 днів із нарахуванням у цей період процентної ставки за користування кредитом на умовах дисконтного та пільгового періодів у розмірі 0,29 % на день (105,85% річних), які застосовуються за умови оплати всіх фактично нарахованих процентів, у випадку своєчасного виконання зобов`язань (пункт 1.2., 1.4 договору) (а.с.20-22).

У відповідності до положень пункту 1.4.2 за умови продовження дисконтного періоду нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 1,18 % у день ( 429,77% річних).

У випадку користування позичальником кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.3 договору, умови дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою у розміні 1,7 % на день (620,5% річних) за кожен день користування кредитними коштами (пункт 1.4.3 договору). При цьому базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключено за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,7 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього договору (а.с.12, 19, 20-22).

Такі умови договору викладено у його додатку №1, зокрема у виді графіку розрахунків із зазначення орієнтовної загальної вартості кредиту, у разі застосування дисконтної та базової ставок кредитування, які відповідно складають 1 914 грн та 11 220 грн (а.с.22 зв).

Підставою для продовження дії договору з нарахуванням іншого розміру процентів за відкладальною обставиною є виконання позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активації функції продовження строку дисконтного періоду та оплату протягом цього строку процентів (пункт 1.2 договору) або у відповідності до положень пункту 1.7 зобов`язання з виконання повернення кредиту продовжується кожного дня, наступного за днем закінчення дисконтного періоду, але не більше ніж 90 днів, після його закінчення та в цей час проценти нараховуються за ставкою 2,3% за кожний день користування, починаючи з першого дня надання кредиту (а.с.20).

Такий строк дії договору визначено сторонами у пункті 4.2, який визначається в залежності від дій позичальника строком у 30 днів при повному поверненні кредиту та сплаті процентів або не більше 30 днів дисконтного періоду та його продовження ще на 90 днів, у випадках неповернення отриманих кредитних коштів (а.с.21)

Договір з додатком до нього підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV95RJ9, відправленого 20 березня 2021 року о 16:55:37 годин та введеного 20 березня 2021 року о 16:57:04 годині із застосуванням телефонного номеру 4 (а.с.22 зв).

На виконання умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 у відповідності до платіжного доручення №031a-ca36-4fbe-bd36-982dc61534db 20 березня 2021 року (а.с.23).

Переказ коштів 20 березня 2021 року за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджено довідкою ПАТ КБ «Приватбанк», де вказано про здійснення успішного платежу через платіжний сервіс LiqPay здійснено на платіжну карту НОМЕР_2 (а.с.31-32).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118/-01, за умовам якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги строком до 28 листопада 2019 року, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором (а.с.59-62).

28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу №20/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії вищевказаного договору продовжено до 31 грудня 2020 року. Складено нові реєстри прав вимоги (а.с.79)

31 грудня 2020 року між цими сторонами знову укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою вищевказаний договір викладено у новій редакції та продовжено строк його дії до 31 грудня 2021 року (а.с.35 - 39). Предметом договору стали зобов`язання клієнта відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. До договору додано реєстр прави вимоги №135 від 25 червня 2021 року, за яким передано право вимоги за електронним кредитним договором з ОСОБА_1 на загальну суму 51 401 грн, що складалася з заборгованості за кредитом у сумі 22 000 грн та заборгованістю за відсотками за користування кредитом на суму 51 401 грн (а.с.40-41).

В подальшому, 5 серпня 2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строком до 4 серпня 2021 року, до змісту якого внесено зміни у відповідності до додаткової угоди №1 від 10 серпня 2020 року (а.с.72-76 77), з продовженням його дії згідно до додаткових угод №2 від 3 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 2022 року загальним строком до 30 грудня 2024 року (а.с.47,48). Предметом даного договору є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п.4.1.).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 5 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги, яке виникло у первісного кредитора до відповідача ОСОБА_1 , але вже на загальну суму 78 219 грн (а.с.45-46).

17 липня 2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №17/07/24, за умовами якого на підставі за акту прийому-передачі реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 78 219,00 грн (67-71, 49-50).

Отже, позивачем правомірно набуто право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , яке виникло з підстав невиконання ним кредитного зобов`язання за електронним кредитним договором, яке первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав ТОВ «Таліон Плюс» не лише на підставі договору факторингу, а і у відповідності до додаткових угод, укладених до нього з приєднання витягів з реєстрів прав вимоги до боржників, яке в подальшому відійшло до ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», та яке, в свою чергу, набув позивач.

За такого, не врахувавши пролонгацію договорів факторингу, укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», суд дійшов помилкового висновку про відсутність у ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» права вимоги за договором укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Як вбачається з розрахунку первісного кредитора та позивача, як його правонаступника, відповідачем належним чином умови договорів не виконані та отримані кредитні кошти не повернуті, так як сплачено лише 35 грн.

Враховуючи наведене та вимоги статті 526 ЦК України, за якими зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу наявні підстави для стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за тілом кредитом у розмірі 22 000 грн, яка виникла на підставі укладеного 20 березня 2021 року кредитного договору між позичальником та первісним кредитором, та стягнення передбачених договором процентів.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором, та який передано за правом вимоги іншому кредитору (а.с.42-43), ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 25.05.2021 ОСОБА_1 нараховано борг за умовами електронного кредитного договору у відповідності до положень пунктів 1.7, 4.2, а саме: борг за тілом кредиту - 22 000 грн, борг зі сплати процентів, виходячи з розрахунку 2,3% в день, в розмірі 29 436 грн, а всього на суму 51 436 грн. Ця сума зазначена у витягу з реєстру боржників.

Разом з тим, правонаступником первісного кредитору, яким за додатковою угодою до договору факторингу стало ТОВ «Таліон Плюс», позичальнику додатково нараховано проценти за користування кредитом, починаючи з 26.05.2021 і по 17.07.2021, які разом з сумою процентів, що передано за правом вимоги, склали загальну суму 56291 грн. Цю суму ТОВ «Таліон Плюс» передав на підставі іншого договору факторингу, укладеного ним з ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», а останні, в свою чергу, позивачу ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», які заявили про їх стягнення у поданому до суду позові.

Втім, додатково нараховані проценти, хоча і нараховані відповідно до умов договору, що передбачені у пунктах 1.7 та 4.2, але зроблені особою, яка отримала лише право вимоги за договором факторингу на підставі реєстру боржників з визначенням суми боргу первісним кредитором, а отже до неї не перейшло право здійснення додаткових нарахувань за договором, як то процентів, комісії тощо.

За наведеного, у позивача, як правонаступника попередніх кредиторів виникло право вимоги до боржника, яке визначено виключно первісним кредитором у виді боргу, розрахованого на момент його передачі своєму правонаступнику.

Отже, колегія суддів вважає наявними підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором за розміром боргу, що визначено первісним кредитором, на загальну суму 51 436 грн, який прораховано з урахуванням проведеної ОСОБА_1 оплати 35грн, та який перейшов на підставі право вимоги до позивача, а тому підлягає стягненню на його користь з позичальника.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідно до положень пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ ФК «ЕЙС» задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на його користь 51 436 грн, яка складається з 22 000 грн заборгованості за кредитом та 29 436 грн боргу за процентами за користування кредитом.

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та частковим задоволенням позовних вимог ТОВ ФК «ЕЙС» з відповідача на користь позивача ТОВ ФК «ЕЙС» слід стягнути 1 529 грн 95 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 389 грн 42 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Є також підстави для стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правову допомогу, які ним понесені у суді першої інстанції, виходячи із підготовкою та складанням позову у справі, її складністю та тривалістю розгляду, а також обсягу задоволених вимог, що на думку колегії суддів складає суму 4 000 грн.

Підстави для стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції відсутні, оскільки такі витрати ні підтверджені позивачем за допомогою належних доказів, а висловлені лише у виді вимоги, про яку зазначено у змісті апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» задовольнити частково.

Заочне рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2024 року - скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за електронним кредитним договором №417628761 від 20 березня 2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , в розмірі 51 436 грн, яка складається з: 22 000 грн заборгованості за кредитом та 29 436 грн боргу за процентами за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» 1 529 грн 95 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 389 грн 42 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, а також 4 000 грн витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова