Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7154/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виноградівської міської ради, про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , рідний дядько батька позивача ОСОБА_3 , брат його матері.

ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений Головою Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 26.06.1995 року, яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 .

За даними Великокопанського старостинського округу останнім місцем проживання спадкодавця є АДРЕСА_1 . На день його смерті разом із ним проживав племінник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його дружина і діти, в тому числі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої ввійшло наступне майно:

Житловий будинок з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_2 на підставі записів у погосподарській книзі №6, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючого документу на належний йому житловий будинок у селі.

Позивач, спадкоємець за заповітом до спадщини за заповітом, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 , прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті спадкодавця, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Позивач не може у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, оскільки правовстановлюючий документ на будинок в селі спадкодавцем за життя не оформлено.

Особи, що б могли мати обов`язкову частку у спадщині за заповітом - відсутні.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, не існує.

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 10.11.2003 р. (а.с. 7).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений 26.061995 року Головою Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.10-10 зв.).

За даними Великокопанського старостинського округу останнім місцем проживання спадкодавця є АДРЕСА_1 . На день його смерті разом із ним проживав племінник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його дружина і діти, в тому числі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

На день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої ввійшло наступне майно:

Житловий будинок з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_2 на підставі записів у погосподарській книзі №6, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючого документу на належний йому житловий будинок у селі.

Позивач, спадкоємець за заповітом до спадщини за заповітом, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 , прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті спадкодавця, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Позивач не може у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, оскільки правовстановлюючий документ на будинок в селі спадкодавцем за життя не оформлено.

За змістом інформаційної довідки від 28.12.2023 житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 будівництвом завершений, правовстановлюючі документи на будинок не оформлено, рахується за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що в користь позивача спадкодавцем складено заповіт, згідно якого заповів все належне майно. Спадкоємець спадщину прийняв, оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом. Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджено належними та допустимими доказами.

За таких обставин позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо