УХВАЛА

24 червня 2024 року

м. Київ

справа № 357/12737/23

провадження № 61-8483ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 357/12737/23, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут,

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/12737/23 від 07 листопада 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованісті за послуги з постачання природного газу в розмірі 4 609,88 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» інфляційні втрати в сумі 43,99 грн, 3% річних в сумі 7,16 грн, та витрати на оплату судового збору в розмірі 268,40 грн.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про скасування вказаного судового наказу.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 25 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 357/12737/23, повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року витребувано матеріали даної справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року повернуто особі, яка її подала.

ОСОБА_1 30 квітня 2024 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з повідомленням про скасування судового наказу, яка за своїм змістом є касаційною скаргою в якій він просив скасувати судовий наказ і ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 07 листопада 2023 року, а також ухвалу Київського апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.

Зі змісту касаційної скарги та її прохальної частини не можливо встановити які саме судові рішення заявник оскаржує в касаційному порядку. Разом з тим в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2023 року.

Згідно з пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абзац другий частини другої статті 389 ЦПК України).

Подана скарга містить лише доводи щодо незаконності судового наказу, проте щодо інших оскаржених судових рішень (ухвал) заявник не зазначає підстави для їх скасування.

Крім того, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої

статті 392 ЦПК України, заявник має право надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій має право уточнити вимоги прохальної частини, а саме конкретизувати оскаржені судові рішення (ухвали) їх дату та підстави для їх скасування у відповідності до вимог 389 ЦПК України.

Крім того, заявник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Київським апеляційним судом винесено останню ухвалу в цій справі 01 квітня 2024 року, дата виготовлення повного тексту якої відсутня, тобто останнім днем касаційного оскарження даної ухвали є 01 травня 2024 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 08 червня 2024 року, що вбачається з відмітки на поштовому конверті, тобто з пропуском строку у випадку оскарження такої , встановленого статтею 390 ЦПК України.

Пунктом восьмим частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, у випадку оскарження ухвали суду апеляційної інстанції від 01 квітня 2024 року заявник має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для поновлення такого строку та надати докази про.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3 028,00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 605,60 грн (3 028,00 грн х 0,2).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська