Справа № 466/7535/24
Провадження № 2/466/2298/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 листопада 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Пукшина А.В.

справа № 466/7535/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Львова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

за участю позивача ОСОБА_1 ,

предстаника третьої особи Андрусишин Ю.О. ,

в с т а н о в и в:

17.07.2024 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , третя особа орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, код. та просить суд:

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі - 1 598,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем має спільного малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає з позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні. З сином зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько дитини ОСОБА_2 з літа 2015 року перебуває за кордоном та не виконує своїх батьківських обов`язків: матеріально не допомагає, участі у вихованні, розвитку дитини не приймає, дитиною ніяк не цікавиться. Перешкод батьку у спілкуванні з дитиною чи виконанні його батьківських обов`язків позивач не чинила. Тривалий час відповідач не підтримує відносин з сином та ОСОБА_1

Дитина відвідує школу, отримує необхідну медичну допомогу, мати робить все аби дитина мала умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини, потреби дитини відповідача зовсім не турбують.

Позбавлення відповідача батьківських прав, не звільняє його від зобов`язання виконувати батьківські обов`язки. Оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів, одночасно з позбавленням батьківських прав, позивач хоче стягнути з останнього й аліменти на утримання малолітньої дитини.

Відповідач не скористався правом подання письмового відзиву на позовну заяву.

Органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради подано висновок від 14.10.2024 року комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських праві ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 18.07.2014 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 22.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримв висновок комісії щодо позбавлення батьківських прав відповідача, з мотивів наведених у висновку.

В останнє судове засідання не з`явився, не заперечував про завершення справи у його відсутності.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і осново- положних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», №8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Заслухавши позивача, представника органу з питань захисту прав дитини, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Судом з`ясовано такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

21.09.2011 року між сторонами, у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, актовий запис №2690.

Шлюб між сторонами розірвано заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова 19.02.2016 року /арк.спр.18/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 27.08.2014 року, актовий запис №429 у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /арк. спр.7/.

Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища серія НОМЕР_4 від 15.09.2018, актовий запис №43 від 15.09.2018, матір змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до довідок дошкільного навчального закладу №37, від 24.10.2019 №99, 04.08.2017 №83, 09.11.2018 №75, 03.09.2019 №65, 11.06.2020 №53, за час відвідування дошкільного навчального закладу батько дитини у групі де виховується ОСОБА_8 не з`являвся жодного разу, участі у дошкільному житті дитини не бере, квитанції про оплату за харчування в ЗДО оплачує матір дитини.

Відповідно до довідки від 17.11.2021 №209, та від 16.05.2024 №80, виданих директором ПШ «Джерельце», ОСОБА_8 відвідує вказаний заклад з вересня 2020 року, за час навчання вихованням дитини займається виключно матір, приводить та забирає дитину з навчального закладу, відвідує батьківські збори. Батько в навчальному закладі не з`являвся жодного разу, участі у шкільному житті дитини не бере. Квитанції про оплату за харчування оплачує матір дитини.

Окрім цього, 10.10.2024 головними спеціалістами відділу «Служба у справах дітей» Франківського району обстежено умови проживання матері, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою створені добрі умови для проживання та розвитку дитини, відведено окрему кімнату, облаштовану усім необхідним для гармонійного розвитку. При спілкуванні спеціалістів з дитиною, ОСОБА_9 повідомив, що батька не пам`ятає, жодних зв`язків з ним не підтримує, вважає, що батько в нього тільки формально.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 14.10.2024 протокол № 24, орган опіки та піклування -Франківська районна адміністрація Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 (арк.спр.38).

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Оцінюючи висновок комісії з питань захисту прав дитини Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 14.10.2024 протокол № 24 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , письмові докази , надані позивачем, суд вважає, що даний висновок відповідає інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

У відповідності до положень ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина, не повідомив суд про намір в подальшому здійснювати піклування над ним, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо його сина.

Частиною 1 ст.8 Закону України«Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

В силу вимог ч.2 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 182 цього Кодексу при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Згідно положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною 3 статті 181 СКУкраїни передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За даних підстав суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати

Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Сплату позивачкою судового збору підтверджено квитанцією № 28 від 17.07.2024.

За таких обставин, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 58-59, 63, 164, 165 СК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-259, 263-265, 268, 280,282,352, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 598,00 /одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім грн. 00 коп./ щомісячно до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 17.07.2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, код. , юр. адреса: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2024 року.

Суддя П. С. Невойт