ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» червня 2024 року

м. Харків

справа № 952/505/22

провадження № 22ц/818/2389/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М.,Маміної О.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на додаткове рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, в якому просив стягнути з відповідача вартість послуги з розподілу природного газу за період з 01 червня 2021 року по 31 серпня 2022 року в сумі 4 128,20 грн та судовий збір - 2 481,00 грн.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 12 березня 2024 року у задоволенні позову Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» - відмовлено.

18 березня 2024 року ОСОБА_1 через представника подав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що при ухваленні рішення не вирішено питання щодо стягнення витрат на проведення експертизи та професійну правничу допомогу. Ним укладено договір про надання правничої допомоги від 22 червня 2023 року з Юридичною компанією «Прасолов та Партнери», та йому надано правову допомогу вартістю 30 000,00 грн, що підтверджується звітом від 15 березня 2024 року, які він має сплатити у місячний термін після набрання рішенням суду законної сили.

Просив ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на його користь витрати на проведення експертизи в розмірі 8 125,32 грн та витрати з надання професійної правничої допомоги - 30 000,00 грн.

Від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» надійшли заперечення на вказану заяву, мотивовані тим, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу та їх оплати.

Додатковим рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року заяву представника відповідача задоволено частково та стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи в розмірі 8 125,32 грн, та витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 23 000,00 грн, а всього 31 125,32 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» подав апеляційну скаргу, в якій просив додаткове рішення суду - скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права. Так, сума витрат на професійну правничу допомогу значно завищена. Перелік наданих адвокатом послуг не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи. Наданий опис робіт не доводить, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Витрати на вказану суму є не співмірними зі складністю справи та наданим обсягом послуг.Тривалість судових засідань була незначною, тож заявлені витрати на правничу допомогу за участь у судових засіданнях не відповідають принципу співмірності щодо витраченого часу.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргуАкціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» необхідно задовольнити частково, додаткове рішення суду - змінити.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» слід стягнути на користь відповідача витрати на проведення експертизи у справі в сумі 8 125,32 грн та витрати на правничу допомогу - 23 000,00 грн, окрім витрат, не передбачених додатковою угодою до договору про надання правової допомоги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у провадженні суду першої інстанції перебувала справа за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01 червня 2021 року по 31 серпня 2022 року в сумі 4 128,20 грн.

На підставі ухвали суду від 20 вересня 2023 року у справі проведено судову почеркознавчу експертизу, вартість якої в розмірі 8 125,32 грн сплачено ОСОБА_1 , що підтверджується рахунком № НОМЕР_1 , актом здачі-приймання висновку експерта та копією квитанції (а. с. 123, 145, 182).

Інтереси ОСОБА_1 спочатку представляв адвокат Жук В.М. на підставі довіреності від 05 листопада 2022 року (а. с. 24), а в подальшому 22 червня 2023 року ним укладено договір про надання правничої допомоги з Адвокатським бюро «Прасолов та Партнери» (а. с. 175-178), та його інтереси представляли адвокати Прасолов І.В. за ордером АХ № 1138686 від 06 липня 2023 року та Турчак М.В. за ордером АХ № 1175633 від 29 лютого 2024 року (а. с. 94, 150).

Додатковою угодою від 25 червня 2023 року до договору про надання правничої допомоги б/н від 22 червня 2023 року сторони виклали пункт 2.2 договору наступним чином: сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського бюро за надання клієнту правничої допомоги по справі № 952/505/22 складає 30 000,00 грн.

Доповнили договір наступними пунктами:

Пункт 2.3. до послуг з надання правничої допомоги по даному договору входить: консультаційні послуги, аналіз нормативного матеріалу, пошук судової практики, підготовка та подання процесуальних документів, представництво інтересів клієнта під час судових засідань у справі в суді першої інстанції.

Пункт 2.4. сторони домовились, що повна вартість отриманих послуг за договором буде сплачена клієнтом в місячний термін після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції.

Пункт 3.1. договору викладено таким чином, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 30 червня 2024 року (а. с. 179).

12 березня 2024 року від адвоката Турчак М.В. надійшла заява, в якій вона вказала, що докази розміру витрат відповідача на правничу допомогу будуть надані у порядку частини 8 статті 141 ЦПК України (а. с. 165-166).

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 12 березня 2024 року у задоволенні позову Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» - відмовлено.

18 березня 2024 року, тобто у межах передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку, ОСОБА_1 через представника подав заяву про ухвалення додаткового рішення.

На підтвердження витрат на правничу допомогу надано звіт про приймання-передавання послуг від 15 березня 2024 року, з якого вбачається, що Юридична компанія «Прасолов та Партнери» надала ОСОБА_1 наступні послуги: вивчення наданих матеріалів та заслуховування пояснень вартістю 3 000,00 грн, аналіз нормативного матеріалу, коментарів, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах вартістю 4 000,00 грн, підготовка та подання процесуальних документів по справі № 952/505/22 (клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи та витребування доказів, клопотання про витребування доказів (повторно), клопотання про долучення доказів, заяви про участь у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції, заяви в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України, заяви про винесення додаткового рішення по справі) вартістю 15 000,00 грн, представництво інтересів клієнта під час розгляду справи в Зачепилівському районному суді Харківської області вартістю 8 000,00 грн, всього 30 000,00 грн (а. с. 180-181).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Адвокатського бюро «Прасолов і Партнери» Прасоловим І.В. в інтересах ОСОБА_1 в ході розгляду справи в суді першої інстанції складено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи та витребування доказів (а. с. 30-33), клопотання про долучення доказів направлення вказаного вище клопотання позивачу (а. с. 37), заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (а. с. 35), клопотання про витребування доказів (повторне) (а. с. 102-103), а також він брав участь у судовому засіданні 07 вересня 2023 року, яке тривало 9 хвилин (а. с. 36).

Адвокатом Адвокатського бюро «Прасолов і Партнери» Турчак М.В. в інтересах ОСОБА_1 складено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а. с. 149), заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (а. с. 156-157), заяву в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України (а. с. 165-166), заяву про винесення додаткового рішення та заяву про розгляд такої заяви без її участі (а. с. 171-174, 200), а також вона брала участь у судовому засіданні 12 березня 2024 року, яке тривало 35 хвилин, з яких 22 хвилини суд перебував у нарадчій кімнаті (а. с. 161).

З урахуванням складності та категорії справи (стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу), ціни позову (4 128,20 грн), обсягу доказів у справі, складання процесуальних клопотань, вивчення і аналіз матеріалів та судової практики не потребували від професійних адвокатів значних зусиль та витрат часу, тож вартість послуг зі складання процесуальних документів в сумі 15 000,00 грн, з вивчення матеріалів та заслуховування пояснень в сумі 3 000,00 грн, аналізу нормативного матеріалу, пошуку і вивчення судової практики в сумі 4 000,00 грн колегія суддів вважає явно завищеною та не співмірною з вказаними критеріями та обсягом складених документів.

До того ж, заяв по суті справи, зокрема, відзиву чи заперечень на позов відповідачем не подавалось, тож результатів аналізу адвокатами нормативного матеріалу, аналогічної судової практики матеріали справи не містять.

Подання клопотань про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та участь у справі в режимі відеоконференції є правом сторони та її представника, та такі судові витрати не є неминучими та об`єктивно необхідними, тож підстав для стягнення витрат на складання адвокатами таких заяв немає.

Так само не вбачає колегія суддів і підстав для стягнення витрат на складання заяви в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України та заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки подання таких заяв та доказів витрат на правничу допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду є правом сторони. ОСОБА_1 на власний розсуд вирішив подати такі докази саме після ухвалення рішення суду, що викликало необхідність складання відповідних заяв.

Матеріали справи свідчать про те, що представники відповідача брали участь лише у двох судових засіданнях тривалістю відповідно 9 хвилин та 35 хвилин, з яких 22 хвилини суд перебував у нарадчій кімнаті, тож вартість послуг адвокатів в сумі 8 000,00 грн за таке представництво інтересів клієнта колегія суддів також вважає завищеною та не співмірною витраченому часу.

Отже, з урахуванням обсягу та складності наданих відповідачу послуг з правничої допомоги протягом розгляду справи судом першої інстанції, категорії справи, ціни позову, обсягу доказів у справі, кількості та змісту складених процесуальних документів, кількості і тривалості судових засідань, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване додаткове рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу - змінити, зменшивши суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 , з 23 000,00 грн до 3 000,00 грн та загальну суму стягнення з 31 125,32 грн до 11 125, 32 грн.

Доводів щодо незаконності чи необґрунтованості додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на проведення експертизи в сумі 8 125,32 грн, заперечень щодо вартості експертизи апеляційна скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» не містить. Судове рішення по суті спору грунтується фактично на висновку експерта. Тож витрати на проведення експертизи в силу вимог частини 2 статті 141 ЦПК України обґрунтовано покладені на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову. Підстав для зміни чи скасування додаткового рішення суду в цій частині не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» - задовольнити частково.

Додаткове рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року - змінити, зменшивши суму стягнутих з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 витрат з надання професійної правничої допомоги з 23 000,00 грн до 3 000,00 грн та загальну суму стягнення з 31 125,32 грн до 11 125, 32 грн.

В іншій частині судове рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

О.В. Маміна

Повний текст постанови складено 17 червня 2024 року.