Справа №751/3837/24
Провадження №2/751/1145/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В. С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, третя особа: державний нотаріус Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Алла Григорівна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

Встановив:

26.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до Чернігівської міської ради, третя особа: державний нотаріус Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Алла Григорівна про визначення за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0329 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом та отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років померла її мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2002 року. Посилається, що після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці площею 0,0329 га. (спадкова справа №432 за 2002 рік). Вказує, що на її звернення до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0329 га., листом було повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі правовстановлюючого документу (відповідно до ст.126 ЗК України, яким є державний акт), щодо належності цього майна спадкодавцеві, витягу з Державного земельного кадастру та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна (п.4.15, 4.20 роз.4 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій). Стверджує, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №340 від 30.12.1999 року передано у власність безоплатно, земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), без видачі державного акту, громадянам ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , площею 0,0329 га. Проте, право власності на зазначену земельну ділянку не було зареєстровано в передбаченому законом порядку, що діяло в період до 01.01.2013 року. Звертає увагу суду, що на її звернення до відповідача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради надано відповідь про відсутність законних підстав для видачі дозволу, а тому підтвердження права на земельну ділянку, для неї є важливим, так як надасть змогу отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність. Просить позовні вимого задовольнити.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.05.2024 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с.20-21)

Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, про час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує і просить його задовольнити. Проти розгляду справи в підготовчому судовому засіданні не заперечує.

04.06.2024 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Чернігівської міської ради, позов визнає в повному обсязі.

20.05.2024 року від завідувача Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступник підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача, даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 04.01.2002 року серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (після укладення шлюбу ОСОБА_1 ) серії НОМЕР_3 . (а.с.10, 13, 14)

Отже, у відповідності до ст.1261 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. була заведена спадкова справа №432 за 2002 рік на спадкове майно померлої ОСОБА_2 , що належало їй за життя.

29.08.2002 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 3-2974, ОСОБА_1 набула право власності на спадкове майно, яке складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці площею 329 кв. м. (0,0329 га). (а.с.7)

Як вбачається з витягу із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №340 від 30.12.1999 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель підприємств міста, надання та вилучення земельних ділянок для державного та індивідуального будівництва» було вирішено: (42) передати у приватну власність, безоплатно, земельні ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), без видачі державного акту, громадянам: (42-70) ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 площею 0,0329 га. (а.с.6)

Інформаційним листом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори №310/02-14 від 29.01.2024 року «щодо видачі свідоцтва про право на спадщину» ОСОБА_1 повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві, витягу з Державного земельного кадастру та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (пункти 4.15, 4.20 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Зазначено, що відповідно до ст.126 ЗК України (у редакції Закону України від 07.07.2011 №3613-VI), право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Одним із документів, що підтверджував право власності на земельну ділянку, в період до 02.05.2009, був Державний акт. Право власності на вказану земельну ділянку не було зареєстровано ні в порядку, передбаченому законодавством України, що діяло в період до 01.01.2013, ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності щодо вказаного нерухомого майна. (а.с.3)

На заяву ОСОБА_1 від 30.11.2023 року, Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради №7742/1-08/23 від 19.12.2023 року повідомлено, що відповідно до п.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруд), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частині 16 цієї статті. Зазначено, що з 01.01.2013 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно, в т.ч. земельних ділянок, проводиться відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». (а.с.5)

На клопотання ОСОБА_1 до В.о. міського голови ОСОБА_4 від 28.02.2024 року, щодо внесення змін до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 30.12.1999 року №340, а саме: надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, відповідно до п.1 ст.123 ЗК України, листом №1052/2-08/2024 від 06.03.2024 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомлено, що відповідно до п.10 ст.59 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування визнаються незаконними у судовому порядку, а тому відсутні підстави для розгляду зазначеного в заяві питання. (а.с.123)

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, а тому таке право підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності з правовими нормами, ураховуючи визнання позову відповідачем та те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею право власності на земельну ділянку підлягають задоволенню.

Щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, то суд вважає, що дана вимога зазначена некоректно та є передчасною, оскільки після визнання за позивачем права власності на спірну ділянку, вона має право звернутись з відповідною заявою до Чернігівської міської ради, до повноважень якої належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.10), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Водночас, згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, відсутності вимоги позивача про стягнення судового збору, суд повертає позивачу з державного бюджету 50% судового збору, а 50% судового збору необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 76-81, 89, 141, 142, 200, 206 ч. 4, 247 ч. 2, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 23 ППВС України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, третя особа: державний нотаріус Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Алла Григорівна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0329 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 16 від 26 квітня 2024 року в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Чернігівська міська рада (місцезнаходження: 14000, місто Чернігів, вул. Магістратська,7, 0).

Третя особа: державний нотаріус Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Алла Григорівна (місцезнаходження: 14017, місто Чернігів, вул.Івана Мазепи,19, ).

Повний текст рішення суду виготовлений 13.06.2024 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач