Справа № 721/975/24
Провадження 2/721/283/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д. за участю секретаря судових засідань Штефюк Т. П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань №2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця,

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця до відповідача Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області .

Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , яка відповідно до заповіту від 02.02.2009 року все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок: площею 0.2200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0.2800 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна вартість спадкового майна становить 580760,00 грн. Позивачка своєчасно, протягом шестимісячного строку прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області Кокаревої Н.М. із відповідною заявою. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно та право на завершення процедури приватизації і одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця шляхом здійснення всіх реєстраційних дій пов`язаних з державною реєстрацією земельних ділянок.

У підготовче судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

У підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позовних вимог немає.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області у судове засідання не з`явився, відповідно до заяви надісланої суду просить розглядати справу за його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, яка не суперечить закону та інтересам сторін, суд вважає, що необхідно ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.12.2018 року виконавчим комітетом Конятинської сільської ради Путильського району Чернівецької області (а.с.9).

02.02.2009 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Довгопілької сільської ради Путильського району Чернівецької області ОСОБА_4 , зареєстрований в реєстрі за № 05 (а.с. 30).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку 1969 року побудови,з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 350350 грн та земельних ділянок: площею 0.2200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 120230 грн; площею 0.2800 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 110180 грн. Загальна вартість спадкового майна становить 580760,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорта виданого ФОП ОСОБА_5 та Звітом про експертну грошову оцінку земельних ділянок, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ПП " ГРАНД ЮМ" (а.с.17-27).

З копії витягу про реєстрацію в спадковому майні № 66808593 від 12.10.2021 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа. (а.с31)

З копії довідки Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що згідно погосподарської книги № 6 за 2016-2020 роки за померлою ОСОБА_2 числився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1969 року побудови, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно рішення Довгопільської сільської ради народних депутатів №14 від 21.01.1994 року, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки 0, 50 га для ведення підсобного господарства з яких 0,40 рілля-сінокос, 0,10 випас, місце розташування с. Довгопілля. (а.с.14).

На підставі рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 07.08.2024 року встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно була матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановлено належність рішення виконкому Довгопільської сільської ради №14 21.01.1994року "Про розгляд заяв громадян" про виділення земельної ділянки розміром: 0,50га для ведення підсобного господарства ОСОБА_2 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28-29).

Відповідно до копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), ОСОБА_2 розпочала процес приватизації вищезазначених земельних ділянок (а.с.27).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 131/2021 Путильської державної нотаріальної контори, зокрема довідки Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №1285 від 01.10.2021 року та заяви ОСОБА_1 від 12.10.2021 року до державного нотаріуса про прийняття спадщини, позивачка своєчасно, на протязі шести місяців, вступила в управління та розпорядження спадковим майном. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні немає (а.с. 40-51).

Згідно копії постанови державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області Кокаревої Н.М. № 85/02-31 від 21.03.2024 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із ненаданням останньою належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно (а.с. 15-16).

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, на житловий будинок з господарськими будівлями, 1969 року побудови, який знаходиться в АДРЕСА_1 , інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права на завершення процедури приватизації і одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця шляхом здійснення всіх реєстраційних дій пов`язаних з державною реєстрацією земельних ділянок суд вважає наступне.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини .

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 на підставі рішення Довгопільської сільської ради народних депутатів №14 від 21.01.1994 року, передано у приватну власність земельні ділянки 0, 50 га для ведення підсобного господарства з яких 0,40 рілля-сінокос, 0,10 випас, місце розташування с. Довгопілля (а.с.15).

В подальшому спадкодавець розпочала процедуру приватизації земельних ділянок площею 0.2200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та площею 0.2800 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За життя ОСОБА_2 розпочала процедуру приватизації вищезазначених земельних ділянок, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд вважає, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийнявши спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній за життя, включно з правом на завершення приватизації земельних ділянок. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1258, 1262, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, ст. 81, 116, 125 Земельного кодексу України, ст.ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст.4, 12, 13, ст.76, 77, 200, 258-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, а саме, на житловий будинок 1969 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, на земельні ділянки:

площею 0,2200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

площею 0,2800 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Сторони у справі:

Позивачка: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Конятинська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: 59122, вул. Центральна, 162, с. Конятин Вижницького району Чернівецької області.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, вул. Героїв Майдану, 194-A, м. Чернівці, 58000, код ЄДРПОУ: 39909396.

Суддя Уляна СТЕФАНКО