Справа № 211/5856/24
Провадження № 4-с/211/18/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді: Сарат Н.О.,

при секретарі: Зоріній С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , представник адвокат Гузєв Ігор Григорович, заінтересовані особи Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про бездіяльність державного виконавця Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А. Новікової щодо скасування арешту з майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України у якій просить задовольнити скаргу на бездіяльність державного виконавця Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А. Новікової щодо скасування арешту з майна Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі.

Вимоги скарги мотивовано тим, що на виконанні Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження № 23325125 розпочате на підставі виконавчого листа № 1-632 про стягнення 20 000 грн. моральної шкоди з ОСОБА_2 (правонаступником після смерті якого являється ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_3 виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу на виконання вироку (в частині задоволеного цивільного позову) від 10.11.2010 року у справі № 1-632.

07.04.2011 року вказаним органом державної виконавчої служби прийнято постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження відносно всього майна належного ОСОБА_2 .

В подальшому, у зв`язку з тим, що боржник отримував пенсію в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) прийнято рішення направити вказаний виконавчий документ за належністю до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

На підставі вказаного виконавчого листа Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 36507249, яке перебувало в провадженні вказаного органу державної виконавчої служби в період з 12.02.2013 року до 20.12.2015 року і 20.12.2015 року було закінчене, після чого його було передано до архіву на зберігання та знищено за строками зберігання.

Незважаючи на завершення вказаного виконавчого провадження розпочатого на підставі виконавчого листа виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу у справі № 1 - 632 від 20.11.2010 року, арешт з майна боржника - ОСОБА_2 не знято.

На теперішній час внаслідок невиконання вимог ЗУ «Про виконавче провадження» понад 13 років відносно майна ОСОБА_2 продовжує діяти арешт, при чому впродовж 8 років відповідне виконавче провадження закрито, а його матеріали знищені.

Зазначені обставини вказують на не виправдане втручання у право ОСОБА_2 на вільне користування належним йому майном, а також на необхідність зняття вказаного арешту уповноваженими особами ЦЕНТРАЛЬНО- МІСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

23 вересня 2022 року ОСОБА_2 помер.

Після його, смерті відкрилась спадщина.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після ОСОБА_2 , звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , 24 жовтня 2023 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Відмова мотивована тим, що на все невизначене майно спадкодавця накладено арешт.

У відповідь на заяву правонаступника боржника про скасування арешту від Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області отримано відповідь про відмову у скасуванні арешту накладеного у зазначеному виконавчому провадженні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 377295031 від 06.05.2024 року на все майно ОСОБА_2 , спадкоємцем якого являється ОСОБА_1 , накладено арешт згідно постанови про арешт майна та №23325125 від 07.04.2011 року. ^

У відповідності до листа № 74134/28.8-27 від 13.05.2024 року в провадженні Довгинцівського відділу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 20 000 грн.. У зв`язку з тим, що боржник, ОСОБА_2 , отримував пенсію в Центрально- Міському районі м. Кривого Рогу, в 2013 році державним виконавцем виконавчий лист про стягнення 20 000 грн. з ОСОБА_2 направлено до ВДВС у Центрально- Міському районі м. Кривого Рогу. Матеріали даного виконавчого провадження знищені за строком зберігання.

Як, вбачається з листа № 92455 від 11.09.2024 року на виконанні ВДВС Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу у період з 12.02.2013 року по 20.12.2015 року перебувало виконавче провадження № 36507249 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 000 грн. Дане виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа № 1-632, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу та було завершене, здано до архіву, після чого знищене за строком зберігання. Отже, на підставі виконавчого листа № 1-632 виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу ВДВС у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу відкрито виконавче провадження № 23325125, в межах якого накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_2 , в подальшому дане виконавче провадження закінчене, а вказаний виконавчий лист направлено до ВДВС у Центрально- Міському районі м.Кривого Рогу, який також завершив виконавче провадження. - Матеріали вказаних проваджень знищені за строком зберігання.

На даний час інших виконавчих проваджень, в межах яких ОСОБА_2 значиться боржником немає.

Наявність протягом тривалого часу (понад 8 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувана, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. У зв`язку з чим просив задовольнити скаргу.

Представник заявника адвокат Гузєв І.Г. звернувся до суду з заявою про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) до суду надали пояснення, зазначивши, що підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 державний виконавець не має.

Дослідивши зміст та вимоги скарги, долучені до неї матеріали, суд приходить до висновку про необхідність її повернення заявникові виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дослідженням змісту скарги та доданих до неї матеріалів встановлено, що звертаючись до суду ОСОБА_1 фактично оскаржує дії та рішення органу ДВС з приводу накладення арешту на майно в рамках виконавчого провадження, у якому він не був боржником.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.447 ЦПК України лише сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

З наданих суду матеріалів скарги не підтверджено, що ОСОБА_1 був стороною виконавчого провадження боржником, в рамках якого на його майно було накладено арешт.

Враховуючи наведені положення процесуального закону та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заявник не є суб`єктом права на подачу такої скарги в порядку ст. 447 ЦПК України, тобто не може звертатись зі скаргою на дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому його статус як сторони виконавчого провадження не підтверджено.

Положеннями Розділу 7 ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», якими врегульовано процедуру подачі та розгляду скарг на рішенням, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, не врегульовано питання правових наслідків подачі скарги в порядку ст.447 ЦПК України особою, яка не є стороною виконавчого провадження.

З огляду та те, що ОСОБА_1 фактично оскаржує дії та рішення органу ДВС з приводу накладення арешту на майно в рамках виконавчого провадження, у якому він не був боржником, та не є суб`єктом права на подачу такої скарги в порядку ст. 447 ЦПК України суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що його право може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подачі позову про зняття арешту з майна, що відповідатиме правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18, та в постанові від 22 січня 2020 року у справі №340/25/19.

У разі порушення суб`єктивного права, особа може скористатись не будь-яким способом його відновлення, а лише тим, яким як правило визначається спеціальним законом і регламентує конкретні правовідносини.

Суд звертає увагу скаржника, якщо підставою позову є неправомірні, на його думку, дії органу державної виконавчої служби, як суб`єкта владних повноважень, при накладенні арешту на його майно, тому такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або він подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то цей спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства як такий, що випливає із цивільних правовідносин.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином скаржнику, слід роз`яснили, що ним не вірно обрано спосіб захисту порушеного права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: Н. О. Сарат