Справа № 345/2177/23
Провадження № 2-др/345/20/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2024 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Якиміва Р.В.
секретаря Гладенької Л.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яворського Віктора Івановича про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за заявою Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 по справі № 345/2177/23 у справі за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім..В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про встановлення фактів дискримінації у сфері праці, усунення дискримінації, шляхом визнання неправомірними дій і рішень відповідача, стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку,
в провадженні суду знаходилась заява Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 по справі № 345/2177/23 у справі за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім..В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про встановлення фактів дискримінації у сфері праці, усунення дискримінації, шляхом визнання неправомірними дій і рішень відповідача, стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку.
Ухвалою суду від 18.10.2024 відмовлено у задоволенні заяви Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 по справі № 345/2177/23у справі за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім..В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про встановлення фактів дискримінації у сфері праці, усунення дискримінації, шляхом визнання неправомірними дій і рішень відповідача, стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку.
При винесенні ухвали судом не було вирішено вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу.
29.10.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яворського В.І. надійшла до суду заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн..
Представник позивача в судове засіданні не з`явився, однак подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.
В судове засідання інші учасники справи не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про місце та час розгляду заяви були повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове судове судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, з наступних підстав.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.10.2024 року відмовлено у задоволенні заяви Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 по справі № 345/2177/23у справі за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім..В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про встановлення фактів дискримінації у сфері праці, усунення дискримінації, шляхом визнання неправомірними дій і рішень відповідача, стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги (т.3 а.с.120), копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 07.05.2023 (т.3 а.с.121), опис послуг наданих адвокатом від 03.05.2024 (т.3 а.с.122), акт виконаних робіт №7-ц/22 від 03.05.2024 на загальну суму 25 000, 00 грн. (т.3 а.с.123).
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Виходячи з того, що з акту виконаних робіт №7-ц/22 від 03.05.2024 вбачається, що обсяг виконаних робіт виконаних адвокатом Яворським В.І. по справі №345/2177/23 відповідає визначеним ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критеріям.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми, наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн..
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України , суд
Заяву задовольнити.
Додаткова ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Ухвалу суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя :