Справа № 576/2292/24
Провадження № 2/576/525/24
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2024 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу№ 576/2292/24
за позовомОСОБА_1
відповідачОСОБА_2
простягнення пені за прострочення сплати аліментів
учасники справи та представники:не викликались

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області з відповідача на користь позивача на утримання їх доньки ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 29.09.2022 року і до припинення нею навчання, але не більше ніж до досягнення донькою віку двадцяти трьох років. Видано відповідний виконавчий лист. Відповідач вчасно не сплачував аліменти. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області, яке набрало законної сили 07.03.2024 року, з відповідача стягнуто пеню за прострочення зі сплати аліментів за липень 2023 року в розмірі 620 грн. Однак, рішення суду належним чином відповідачем не виконуються, тому виникла заборгованість по аліментам у розмірі 6000 грн.. Відповідач навмисно не сплачує аліменти, тому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2632,20 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що твердження позивача у позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки він, будучи особою, яка доглядає непрацездатну матір ОСОБА_4 , яка є інвалідом І групи, та отримує за це компенсацію у розмірі 1572,16 грн., які є єдиним джерелом існування, сплачував аліменти по мірі можливості, а в деяких місяцях сплачував суму аліментів більшу за місячну плату, що показує бажання вирівняти становище із заборгованістю. Також зауважує, що у зв`язку з евакуацією населення з м. Глухів, постій них повітряних тривог, обстрілів та відключень світла не може повноцінно вести підприємницьку діяльність, що впливає на його дохід та можливість сплачувати аліменти. Позивач шляхом введення суду в оману має на меті стягнути пеню за неіснуючу заборгованість, адже він сплачує аліменти, повідомляє про своє місце проживання, добровільно надає довідку про доходи та по можливості перераховує кошти для сплати аліментів, а незначні затримки викликані не з його вини. Вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відсутня обов`язкова обставина, яка є підставою для задоволення даного позову наявність заборгованості, а незначна затримка по сплаті аліментів, яка викликана не з вини платника, не є підставою для задоволення позову. Просить відмовити в задоволенні позову.

Від позивача надійшло до суду клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Також від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, де остання зазначає, що у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів, а сплачені більші суми лише погашали її. Відповідач є працездатною особою, директором ТОВ „Антей Консалтинг груп, а довідка про його доходи не відповідає дійсності, адже він сам її і склав. Інших виконавчих проваджень він не має, тому може і повинен сплачувати аліменти за рішенням суду. Наголошує, що відповідач навмисно не сплачує аліменти. Просить задовольнити позовні вимоги.

Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12.12.2022 у справі № 576/1512/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_5 , до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення віку 23 років.

На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Глухівському ВДВС.Так, з розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем, вбачається, що її сукупний розмір станом на 01.08.2024 року складає 6000 грн., при цьому заборгованість була допущена у жовтні та листопаді 2023, а також березні та травні 2024 по 2000 грн, а в червні 2024 620 грн. (а.с. 5,6).

Між сторонами виник спір з приводу стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Відповідач обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти на підставі рішення суду, з березня 2023 року здійснює відповідні відрахування. Однак, не завжди вчасно та в повному обсязі, що призводить до періодичного виникнення заборгованості.

Твердження ОСОБА_2 про труднощі із заробітком суд не може прийняти до уваги, позаяк останній є повнолітньою дієздатною особою і зобов`язаний прикласти всіх зусиль для виконання своїх обов`язків. Необхідність здійснювати догляд за іншими членами родини не може преваліювати над обов`язком виконання судового рішення та сплачувати аліменти на утримання дитини. А посилання відповідача на неможливість належного заробітку у звязку з евакуацією населення м. Глухова є неприйнятним в цій справі, так як заборгованість зі сплати аліментів виникла до прийняття рішення про її оголошення.

Отже, презумпція вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів не спростована, а тому пеня підлягає стягненню.

Так, розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача становить:

-за жовтень 2023 року 2000 грн. х 1% х 31 день = 620 грн.

-за листопада 2023 року 2000 грн. х 1% х 30 днів = 600 грн.

-за березень 2024 року 2000 грн. х 1% х 31 день = 620 грн.

-за травень 2024 року 2000 грн. х 1% х 31 день = 620 грн.

За червень 2024 року згідно розрахунку заборгованості відповідачу нараховано до сплати 2000 грн., ним сплачено аліменти у розмірі 1380 грн., тобто сплачено менше на 620 грн. за нараховану суму аліментів за вказаний місяць, тому:

-за червень 2024 року 620 грн. х 1% х 31 день = 192,20 грн..

Загальна сума неустойки (пені) складає 2652,20 грн..

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою у межах позовних вимог. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог. Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку,що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2632,20 грн., тобто в межах заявлених позивачем вимог.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Отже, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн..

На підставі викладеного і керуючись статтями 180, 196 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-267, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі2632,20 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 12 листопада 2024 року.

Суддя Глухівського міськрайонного суду

Сумської області Л.М. Усенко