РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретаря судового засідання Корпесьо В.Р.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Перша Рівненська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Перша Рівненська державна нотаріальна контора, в якому просить стягнути з відповідачів на її користь по 10 000 дол. США з кожного та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що 19 грудня 2005 року між нею та ОСОБА_4 було укладено договір позики № l, згідно якого вона передала, а ОСОБА_4 прийняла грошові кошти в сумі 30 000,00 доларів США, що в еквіваленті станом на момент укладення договору позики згідно офіційного курсу гривні щодо долара США, встановленого Національним банком України, становило 151 500, 00 грн. 00 коп. За позичені кошти ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_6 було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується п.2.1. Договору позики № 1 від 19.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.I. за № 4083. Право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано на ОСОБА_6 .

Вказує, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Згідно п. 2.1. договору позики від 19.12.2005 р., позика надається для цілей придбання квартири АДРЕСА_1 для проживання сім`ї позичальника із чоловіком позичальника ОСОБА_6 .

Відповідно до п.4.5. договору позики від 19.12.2005 року, отримання даної позики позичальником погоджено із чоловіком позичальника ОСОБА_6 .

Відповідно до п.4.6. договору позики від 19.12.2005 року, позикодавець та позичальник погодили, що право власності на придбане нерухоме майно - квартиру

АДРЕСА_1 буде зареєстроване на чоловіка позичальника

ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 5. договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2005 року № 4083, продаж квартири вчинено за 148 470,00 грн. 90 коп.

Повний розрахунок за квартиру було здійснено ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в той самий день укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2005 р. № 4083, наявна відмітка про реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 27.12.2005 року за ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 з 28.12.2005 року був зареєстрований (місце проживання) у квартирі АДРЕСА_1 , оформив на себе, як власника квартири, договори з постачальниками комунальних послуг. 22.07.2008 року ОСОБА_4 так само зареєструвала своє місце проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Отже, придбавши квартиру, подружжя ОСОБА_7 в ній проживало, користувалося, але запозичених у неї коштів не повернуло.

Таким чином, усі обставини вказують на те, що договір позики від 19.12,2005 року, який був укладений між нею і ОСОБА_4 , був укладений в інтересах сім?ї ОСОБА_7 - на придбання квартири для проживання подружжя.

Таким чином, враховуючи те, що договір позики був укладений на потреби сім`ї - купівлю квартири, то вважає, що у подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник солідарний обов`язок з погашення заборгованості за цим договором позики, і за його виконання подружжя відповідає усім своїм майном.

Позика мала бути повернена ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в термін до 18.12.2020 року, але боржники позику їй не повернули.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, а заборгованість за договором позики від 19.12.2005 року не була погашена.

Спадкоємцями ОСОБА_6 - ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_5 (дочка) та ОСОБА_3 (дочка) до Першої рівненської державної нотаріальної контори було подано заяви про прийняття спадщини. Про цю обставину їй стало відомо з листа ОСОБА_4 від 01 червня 2022 року.

28 вересня 2022 року нею було направлено до Першої Рівненської державної нотаріальної контори претензію кредитора з вимогою включити її кредиторські вимоги до спадкової маси у спадковій справі, яку відкрито після смерті ОСОБА_6 . Того ж дня, вона направила спадкоємцям померлого вимоги кредитора про погашення боргу спадкодавця ОСОБА_6 , протягом п?яти днів від дня отримання вимоги.

Спадкоємиця ОСОБА_4 отримала її вимогу 28 вересня 2022 року, що підтверджується відміткою на примірнику вимоги кредитора. 03 жовтня 2022 року вичерпався строк для погашення заборгованості, однак, ОСОБА_4 не оплатила заборгованість ОСОБА_6 у встановлений у вимозі строк.

Нею було надіслано вимогу кредитора спадкоємиці ОСОБА_5 28.10.2022 року, що підтверджується копією опису відправлення та накладною № 204 від 28.10.2022 року ОСОБА_5 відмовилася отримати її вимогу 01 жовтня 2022 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошти про трекінг відправлення № 204.

Нею було надіслано вимогу кредитора спадкоємиці ОСОБА_3 28.10.2022 року, що підтверджується копією опису відправлення та накладною № 182 від 28.10.2022 року ОСОБА_3 отримала вимогу 05 жовтня 2022 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошти про трекінг відправлення № 182.

Однак, станом на день надсилання цієї заяви ОСОБА_3 з нею не зв`язалася, борг не погасила і жодної інформації щодо своєї позиції з цього питання їй не повідомила.

Відмовою від отримання її вимог та не оплатою боргу спадкоємці ОСОБА_6 продемонстрували небажання оплачувати його борги. Таким чином, її вимоги кредитора до померлого ОСОБА_6 не були погашені його спадкоємцями у встановлений строк.

У зв`язку з цим у неї виникає право звернутися з позовом про захист її порушених

прав кредитора.

Враховуючи солідарний характер відповідальності подружжя ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 за договором позики № 1 від 19.12.2005 року, вона має право вимагати виконання боргу із будь-кого з подружжя. Просить позов задоволити.

Короткий зміст заперечень відповідача ОСОБА_12

16 січня 2024 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позов, проти задоволення якого заперечує, з підстав недоведеності та необґрунтованості.

Відповідач зазначає, що належних доказів того, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , була придбана саме за запозичені ОСОБА_4 , відповідно до договору позики №1 від 19.12.2005, грошові кошти матеріали справи не містять.

Також, належних доказів того, що договір позики був укладений в інтересах сім`ї матеріали справи не містять.

Належних доказів того, що її батько ОСОБА_6 надав згоду на укладання вказаного договору позики, приймав участь в його підписанні та визначенні умов, матеріали справи не містять.

Їй відомо, що її батько не мав грошових зобов`язань перед будь-якими особами. Більш того, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу наявності грошових зобов`язань саме її батька ОСОБА_13 перед позивачем.

Сторонами договору позики № 1 від 19.12.2005 року є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Зазначила, що сторони зазначеного договору є близькими родичами, а саме ОСОБА_1 є матір?ю ОСОБА_4 .

Сторони самостійно на власний розсуд формують умови укладених між ними угод.

Вказує на те, що вказаний договір був укладений без участі ОСОБА_14 - чоловіка ОСОБА_1 , оскільки він ним не підписаний.

Беззаперечно, що грошові кошти у розмірі 30 000 доларів США є особливо цінним майном, а тому безумовно згода ОСОБА_6 та ОСОБА_14 на укладання договору позики № 1 від 19.12.2005 року повинна бути у письмовій формі.

Об`єктивні та належні докази того, що ОСОБА_6 знав про укладання вказаного договору та надав письмову згоду на його укладання в матеріалах справи відсутні.

Також, відсутні і об`єктивні та належні докази того, що ОСОБА_14 знав про укладання вказаного договору та надав письмову згоду на його укладання.

Крім того, відсутні і докази наявності повноважень у ОСОБА_4 на представництво інтересів ОСОБА_6 при укладанні вказаного договору, зокрема щодо визначення мети отримання позики - придбання квартири у спільну власність та прийняття ОСОБА_6 зобов`язань щодо повернення позики зі спільних коштів, тощо.

Строк повернення позики визначений у п. 4.3 договору, а саме до 18 грудня 2020

року, а отже зобов`язання ОСОБА_4 з повернення позики настав.

Її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За період з 18 грудня 2020 року до 04 грудня 2021 року, жодних вимог до ОСОБА_13 з повернення позики ОСОБА_1 не пред`являла, Також відсутні і об`єктивні відомості і пред`явлення вимог і до ОСОБА_5 .

Звертає увагу, що строк повернення боргу настав 18 грудня 2020 року, батько

помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а пред?явлення вимоги кредитора відбулося 26 вересня 2022 року. Зазначає, що ОСОБА_1 , після смерті батька (04.12.2021) до 26.09.2022 щодо нібито наявності грошових зобов`язань її батька до неї не зверталась.

Також, звертає увагу ще на те, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2005 року квартира була придбана за 148 470,00 грн. шляхом сплати 37 370,00 грн. до підписання договору, а 111 100,00 грн. в день підписання договору 19.12.2005 року.

Згідно договору позики, ОСОБА_4 отримала в позику 30 000 доларів США, шляхом передачі 7 400 доларів 19.12.2005 року (розписка № 1) та 22 600 доларів США також 19.12.2005 року (розписка № 2).

Зазначає, по-перше, договір купівлі-продаж вчинено на суму 148 470,00 гривень, в той час як ОСОБА_4 взяла позику в сумі 30 000 доларів США, а отже об`єктивної необхідності брати саме валюту в позику не було.

По-друге, сума договору купівлі-продажу становить 148 470,00 гривень, в позику отримано ОСОБА_4 30 000 доларів, що відповідало на той час 151 500,00 гривень, що свідчить про невідповідність суми договору позики та сумі договору купівлі-продажу, що спростовує доводи позивача, що позика надавалась виключно для купівлі квартири.

Крім того, її батько ОСОБА_6 до купівлі зазначеної квартири здійснив продаж квартири, яка була його особистою власністю за адресою АДРЕСА_3 .

А отже, у її батька були кошти, які необхідні були для купівлі квартири за адресою АДРЕСА_2 , а тому об`єктивної необхідності отримувати позику не було.

Вказані обставини у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчать про велику вірогідність намагання позивача та неї спотворити об`єктивні відомості про склад спадщини, зокрема щодо грошових зобов`язань її батька та покладення на неї як на спадкоємця їх виконання і вказаний договір позики не міг бути підписаний в строк, який зазначено в ньому, а саме 19 грудня 2005 року.

Короткий зміст заперечень відповідача ОСОБА_4

19 січня 2024 року від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позов, проти задоволення якого не заперечує. Відповідач зазначає, що дійсно нею та її чоловіком ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано у позику 30 000 дол. США у її мами, ОСОБА_1 , для придбання квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира була придбана ними згідно договору купівлі-продажу від 19.12.2005 року, право власності на яку було зареєстровано на її чоловіка ОСОБА_6 . В цій квартирі її чоловік проживав до самої смерті. Позику вони повинні були повернути у строк 15 років. Але у зв`язку з тим, що її чоловік хворів, останні роки не працював, необхідно було придбавати дорогі ліки, позику її матері так і не повернули. Вказує, що вона не заперечує проти повернення боргу ОСОБА_1 , але для цього необхідно продати квартиру, однак продаж утруднений, що пов`язано в т.ч. із воєнним станом в Україні, а тому вона не може віддати свою частину позичинених грошових коштів матері.

Короткий зміст відповіді на відзив відповідача ОСОБА_3

26 січня 2024 року позивач подала до суду відповідь на відзив ОСОБА_3 , в якому зазначає, що у відзиві ОСОБА_3 безпідставно припускає, що належних доказів того, що спірна квартира була придбана саме за запозичені кошти ОСОБА_4 , оскільки у п. 2.1. договору позики від 19.12.2005 року зазначено, що позика надається для цілей придбання картири № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_4 для проживання сім`ї позичальника із чоловіком ОСОБА_6 . Вказує на те, що ОСОБА_6 за життя не оскаржував чинність або дійсність договору позики № 1 від 19.12.2005 року. Безпідставно стверджувати, що за рахунок позичених коштів у неї квартира не придбавалась, оскільки відповідач ОСОБА_3 не надала докази існування інших коштів у її батька для придбавання цієї квартири.

Рух справи.

Ухвалою суду від 22 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі (т. 1 а.с. 41,42).

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року клопотання представника позивача адвоката Щур Олександра Валерійовича та відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено (т. 1а.с. 182. 183).

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено (т. 1 а.с. 180,181).

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення судової експертизи задоволено частково. Призначено у справі судову технічну експертизу. Зупинено провадженняу справі на час проведення експертизи. (т. 1 а.с. 176-179).

19 червня 2023 року на адресу Рівненського міського суду надійшов лист Київського Науково - Дослідного інституту судових експертиз про необхідність надання додаткових матеріалів (порівняльних зразків документів), які необхідні для проведення дослідження, а саме: договору позики № 1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , датований 19 грудня 2005 року; розписку про отримання коштів у розмірі 7 400 доларів США, датовану 19.12.2005; розписку № 2 про отримання коштів у розмірі 22 600 доларів США, датовану 19.12.2005. Ухвалою суду від 20 червня 2023 року провадження у даній справі було відновлено (а.с. 86).

Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року для проведення експертизи експерту повторно направлено ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2023 року про призначення судово-технічної експертизи. На період проведення експертизи провадження у справі зупинено (т. 2 а.с. 114,115) .

15 січня 2024 року від судового експерта ОСОБА_15 надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Ухвалою суду від 16 січня 2024 року відновлено провадження у справі (т. 2 а.с. 119).

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року матеріали даної справи направлено судовим експертам Київського Науково - Дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6), для проведення судової технічної експертизи, відповідно до ухвали суду від 20 березня 2023 року. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (т. 2 а.с. 129,130).

19 червня 2024 року на адресу суду надійшов висновок експертів Київського Науково - Дослідного інституту судових експертиз № 26236/23-34 від 06.06.2024 року за результатами проведення судово-технічної експертизи документів. Поновлено провадження у справі (т. 2 а.с. 142, 143).

Ухвалою суду від 23 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 156, 157 ).

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог про стягнення грошових коштів з підстав, викладених у відзиві та у запереченнях.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти позову, з підстав, викладених у її заяві від 13 січня 2023 року.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Перша Рівненська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак 07 серпня 2024 року від державного нотаріуса надійшов лист, в якому остання просить справу слухати без участі їх представника (т. 2 а.с. 92).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду показала, що на купівлю квартири за адресою: АДРЕСА_2 кошти позичала саме вона, що стверджується договором позики № 1 від19.12.2005 року та розписками.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1466, що підтверджується свідоцтвом про одруження (т.2 а.с.97 зворот).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , актовий запис № 2927, зареєстрованого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 06 грудня 2021 року (т.2 а.с.5).

Після смерті ОСОБА_6 в спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 335/2021 від 23 грудня 2021 року. (т.2 а.с.12).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 19 грудня 2005 року вбачається, що ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_16 , що діяла від імені і в інтересах ОСОБА_17 та від імені і в інтересах ОСОБА_18 квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 17).

Згідно з п. 5 даного договору продаж квартири вчинено за 148 470 грн. 00 коп.

ОСОБА_4 надана згода ОСОБА_6 на придбання її чоловіком квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за спільні грошові кошти подружжя, що стверджується заявою наданою приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Кострикіну В.І. (т. 2 а.с. 100).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.12.2005 року ОСОБА_6 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 75 зворот).

За даними спадкової справи № 335/2021 на майно ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцями першої черги за законом є: дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 , яка відповідно до заяви про відмову від спадщини від 24.05.2022 року відмовилася від належної їй спадщини, що залишилася після смерті її батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь доньки померлого, а її рідної сестри ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 3-84).

В матеріалах спадкової справи міститься заява подана ОСОБА_4 №802 від 23.12.2021 року про прийняття ОСОБА_4 всього спадкового майна після смерті ОСОБА_6 (т. 2 а.с.4).

В матеріалах спадкової справи також міститься заява подана ОСОБА_3 №272 від 24.05.2022 року про прийняття ОСОБА_3 всього спадкового майна після смерті ОСОБА_6 (т. 2 а.с.12 зворот).

Також в матеріалах спадкової справи міститься заява подана ОСОБА_5 № 271 від 24.05.2024 року про відмову від спадщини, в якій останнія відмовилася від належної їй спадщини, що залишилася після смерті її батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь доньки померлого, а її рідної сестри ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 11 зворот).

28 вересня 2022 року від ОСОБА_1 до Першої Рівненської державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора, в якій кредитор просила включити її кредиторські вимоги до спадкової маси. Повідомити спадкоємців померлого ОСОБА_6 про наявність заборгованості перед нею (т.1 а.с.19,20).

28 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 було надіслано вимогу кредитора, яку вона отримала 28 вересня 2022 року, що підтверджується відміткою на примірнику вимоги (т. 1 а.с. 25).

28 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 було надіслано вимогу кредитора (т. 1 а.с. 23, 24), що підтверджується копією опису відправлення та накладною № 204 від 28.10.2022 року (т. 1 а.с. 27, 28). ОСОБА_5 відмовилася отримати її вимогу 30 вересня 2022 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошти про трекінг відправлення № 204 (т. 1 а.с. 31).

28 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 було надіслано вимогу кредитора спадкоємиці ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 30), що підтверджується копією опису відправлення та накладною № 182 від 28.10.2022 року ОСОБА_3 отримала вимогу 05 жовтня 2022 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошти про трекінг відправлення № 182 (т. 1 а.с. 32).

19 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір позики. Цільове призначення позики: позика надається для цілей придбання квартири АДРЕСА_1 для проживання сім`ї позичальника із чоловіком позичальника ОСОБА_6 . Відповідно до п. 3.1. договору сума позики за договором становить 30 000 доларів США, що в еквіваленті станом на момент укладення договору позики згідно офіційного курсу гривні щодо долара США, встановленого Національним банком України, становило 151 500, 00 грн. 00 коп. Відповідно до п. 4.3 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику до 18 грудня 2020 року. Пунктом 4.4 даного договору позика надається зі згоди чоловіка позикодавця ОСОБА_14 , а п. 4.5. отримання даної позики позичальником погоджено із чоловіком позичальника ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 14).

Згідно з розпискою від 19 грудня 2005 року ОСОБА_4 отримала в борг у ОСОБА_1 для цілей здійснення оплати за придбання квартири АДРЕСА_1 для проживання разом з чоловіком ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 7 400 доларів США, що в еквіваленті станом на момент укладення договору позики згідно офіційного курсу гривні щодо долара США, встановленого Національним банком України, становить 37 370,00 грн., які зобов`язувалася повернути у строк згідно умов договору позики від 19.12.2005 року. З розписки також вбачається, що дані кошти необхідні для оплати першого внеску продавцям квартири (т. 1 а.с. 15).

Також згідно з розпискою від 19 грудня 2005 року ОСОБА_4 отримала в борг у ОСОБА_1 для цілей здійснення оплати за придбання квартири АДРЕСА_1 , для проживання разом з чоловіком ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 22 600 доларів США, що в еквіваленті станом на момент укладення договору позики згідно офіційного курсу гривні щодо долара США, встановленого Національним банком України, становить 114 130, 00 грн., які зобов`язувалася повернути у строк згідно умов договору позики від 19.12.2005 року (т. 1 а.с. 16).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 26236/23-43 від 06.06.2024 року відповісти на питання ухвали «Чи відповідає давності виконання договору позики від 19.12.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та розписок від 19.12.2005 року про отримання коштів у розмірі 7 400 доларів США та від 19.12.2005 року про отримання коштів у розмірі 22 600 доларів США даті визначеній на вказаних документах, а саме 19 грудня 2005 року?», не видається можливим через неможливість встановити час нанесення реквізитів в досліджуваних документах:

- встановити час нанесення записів і підписів в договорі позики № 1, датованому 19.12.2005, розписці від імені ОСОБА_4 , датованій 19.12.2005, та розписці № 2 від імені ОСОБА_4 , датованій 19.12.2005, не видається можливим у зв`язку з відсутністю у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу виконання штрихів рукописних записів та підписів, нанесених чорнилами для пишучих приладів;

- встановити час нанесення друкованого тексту в договорі позики № 1 датованого 19.12.2005, не видається можливим у зв`язку з відсутністю порівняльних зразків, а також через відсутність методик із встановлення абсолютивного часу виконання друкованих текстів нанесених з використанням друкуючих пристроїв з лазерним способом друку (т. 2 а.с. 133-137).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України). Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником коштів із зобов`язанням їх повернення.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку і стосується предмета, який має невисоку вартість (аб. 2 п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦК).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 65 СК дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Аналіз наведених положень закону, які визначають порядок розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, дозволяє дійти висновку, що чоловік і дружина розпоряджаються спільним майном за взаємною згодою, наявність якої презюмується при укладенні договорів одним із подружжя.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово (ч. 3 ст. 65 СК).

На підставі ч. 2 ст. 65 СК дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Оскільки гроші також є майном, сенс необхідності згоди одного з подружжя на укладення другим із подружжя договору, який виходить за межі дрібного побутового, полягає у тому, що кожен із подружжя має право брати участь у розпорядженні грішми, зокрема якщо їх сукупний розмір перевищує визначені законодавцем межі, встановлені для відповідного правочину.

Таким чином, для визначення вартості вчинюваного одним із подружжя правочину (договору позики), з метою його кваліфікації як такого, що виходить за межі дрібного побутового та укладений щодо цінного майна, що, у свою чергу, потребувало б письмової згоди іншого з подружжя, слід ураховувати конкретну межу, встановлену законодавцем у ч. 1 ст. 1047 ЦК, і брати за основу неоподатковуваний мінімум доходів громадян, перевищення десятикратного розміру якого обумовлює обов`язковість укладення договору позики в письмовій формі.

У частині 1 ст. 1047 ЦК законодавець пов`язав обов`язковість укладення договору позики у письмовій формі з умовою, коли його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а отже, логічним є висновок, що згода іншого з подружжя на укладення такого договору має надаватися також письмово.

Таким чином, згода одного з подружжя на укладення договору позики, який виходить за межі дрібного побутового і стосується цінного майна, зокрема, грошових коштів, сума яких не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК), має бути надана у письмовій формі.

Особливості дрібного побутового договору визначені у ч. 1 ст. 31 ЦК, за змістом якої правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку і стосується предмета, який має невисоку вартість.

Визначення «дрібний побутовий правочин» має оціночний характер, не має установлених меж грошового виразу (вартості), тому має для різних видів діяльності, речей і майнового стану учасників цивільних правовідносин різні межі вартості.

За загальним правилом такий правочин (дрібний побутовий) має повністю виконуватися сторонами в момент його вчинення, тому він може вчинятися або усно (ч. 1 ст. 205 ЦК), або шляхом здійснення конклюдентних дій (ч. 2 ст. 205 ЦК).

З ознак дрібного побутового правочину можна виділити такі: 1) безпосередня спрямованість на задоволення потреб громадянина; 2) моменти укладення та виконання, як правило, збігаються або слідують один за одним; 3) невисока вартість.

Оскільки поняття дрібного побутового правочину є оціночним, то в разі спору суд, виходячи з оцінки фактичних обставин справи, має кваліфікувати правочин як дрібний побутовий або як такий, що не відповідає визначеним у чинному законодавстві вимогам.

Норми чинного законодавства не містять визначення поняття цінного майна, водночас враховуючи суму наданої ОСОБА_1 ОСОБА_4 позики 30 000 доларів США, укладений між ними договір позики безспірно виходив за межі дрібного побутового, а з врахуванням того, що відповідно до змісту розписок, така надавалась з метою придбання нерухомого майна стосувався цінного майна, а відтак укладення такого потребувало обов`язкової письмової згоди другого з подружжя ОСОБА_6 .

З договору позики № 1 від 19 грудня 2005 року вбачається, що останній укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 без письмової згоди чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 2.1. договору позики № 1 від 19 грудня 2005 року цільове призначення позики: позика надається для цілей придбання квартири АДРЕСА_1 для проживання сім`ї позичальника із чоловіком позичальника ОСОБА_6 .

Зі змісту договору позики випливає, що стороною договору є ОСОБА_4 , яка визнала отримання грошових коштів у борг та обов`язок їх повернути. Будь - яких відомостей та доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 був обізнаний про укладення його дружиною договору позики, не заперечував проти такої позики, матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що позивачем не доведено, що внаслідок укладення ОСОБА_4 договору позики виникло зобов`язання в інтересах сім`ї.

Перебування відповідачки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на час укладення договору позики у зареєстрованому шлюбі не є безумовною підставою для покладення на іншого з подружжя, який не був позичальником за договором позики, обов`язків визначених договором позики щодо повернення суми боргу, оскільки за таких умов підлягає доведеність укладення договору в інтересах сім`ї та використання отриманих у борг грошей в інтересах сім`ї.

При цьому, самого лише факту зазначення в договорі позики мети отримання в борг грошових коштів, на думку суду, не достатньо для доведення того, що договір позики № 1 від 19 грудня 2005 року вчинений у відповідності до вимог ст. 65 СК України, що передбачає для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово (частина третя статті 65 СК України).

В судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджено, що саме кошти, які отримала ОСОБА_4 в позику від своєї матері ОСОБА_1 були використані на придбання квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи, що вказаний договір позики виходить за межі дрібного побутового та укладений на придбання квартири без письмової згоди чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_6 , що за вартісним критерієм належить до цінного, суд вважає, що такий договір укладений всупереч вимогам закону між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які є близькими родичами.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2005 року квартира була придбана за 148 470,00 грн. шляхом сплати 37 370,00 грн. до підписання договору, а 111 100,00 грн. в день підписання договору 19.12.2005 рокузаслуговують на увагу, оскільки такі дії ставлять під сумнів правову природу укладення договору позики саме для придбання квартири без укладення будь яких угод з продавцем квартири про отримання завдатку до укладення договору купівлі - продажу від 19.12.2005 року.

За результатами експертних досліджень відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 26236/23-43 від 06.06.2024 року відповісти на питання ухвали «Чи відповідає давності виконання договору позики від 19.12.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та розписок від 19.12.2005 року про отримання коштів у розмірі 7 400 доларів США та від 19.12.2005 року про отримання коштів у розмірі 22 600 доларів США даті визначеній на вказаних документах, а саме 19 грудня 2005 року?», встановлено, що не видається можливим через неможливість встановити час нанесення реквізитів в досліджуваних документах.

Заперечуючи обставини того, що ОСОБА_4 уклала договір в інтересах сім`ї і на потреби сім`ї витратила отримані за договором позики грошові кошти у сумі 151 500 грн, ОСОБА_3 звертала увагу на те, що вартість квартири згідно договору купівлі-продажу становить 148 470 грн.

Так, з оглянутого договору купівлі-продажу від 19.12.2005 року вбачається, що продаж квартири вчинено за 148 470,00 грн., при цьому сума позики відповідно до договору позики складає 30 000 дол. США, що еквівалентно станом на момент укладення договору позики становить 151 500 грн.

Таким чином різниця в позичених коштах та в ціні квартири складає 3 030 грн., при цьому, позивачем не доведено, що вказані кошти були використані на потреби сім`ї.

Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують те, що отримані грошові кошти за договором позики витрачені в інтересах сім`ї, а також відсутні докази того, чи надавав інший з подружжя у письмовій формі згоду на укладення договору позики.

Позивач просить стягнути на свою користь з кожного відповідача по 10 000 дол. США відповідно до договору позики від 19.12.2005 року.

Однак, відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При цьому, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 відповідно до заяви про відмову від спадщини від 24.05.2022 року відмовилася від належної їй спадщини, що залишилася після смерті її батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь її рідної сестри ОСОБА_3 , а відтак позовні вимоги до неї є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати, покладаються на останню.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Перша Рівненська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_7 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Перша Рівненська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: м. Рівне, майдан Незалежності, 7.

Повний текст судового рішення складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя Н.Г.Кучина