Справа № 578/979/24
провадження № 2/578/322/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11 жовтня 2024 року селище Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідачів: 1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_3 , про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання двох дітей,

встановила:

08.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд: 1) змінити (зменшити) розмір аліментів, визначений рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 24.01.2024 у справі № 578/1677/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа, виданого на підставі рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 16.03.2021 у справі № 578/11/21 та стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, з 1/4 до 1/6 частки;

2) змінити (зменшити) розмір аліментів, визначений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2023 у справі № 592/17605/23 на підставі заяви ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, з 1/2 до 1/6 частки.

Ознайомившись з позовною заявою, суддя дійшла висновку, що вона підлягає поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до статті 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

При цьому варто зазначити, що підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду з двома позовними вимогами щодо зменшення розміру аліментів, визначених різними судовими рішеннями різних судів у справах, у яких суб`єктний склад також є різним. Відтак підстави виникнення заявлених позовних вимог є різними.

Також слід звернути увагу позивача на те, що заявлені позовні вимоги не можуть бути об`єднані в одній позовній заяві, враховуючи той факт, що при їх розгляді суд повинен давати оцінку фактичним обставинам по кожному судовому рішенню та підставам зміни розміру аліментів на користь різних стягувачів. Тим більше, із змісту позову вбачається, що у позивача є інформація про виїзд відповідачки ОСОБА_2 разом з дитиною до Польщі, що також може суттєво ускладнити розгляд справи у межах одного провадження через неможливість вчасно і належним чином повідомити ОСОБА_2 про розгляд справи.

Питання щодо утруднення вирішення спору у зв`язку з об`єднанням однорідних позовних вимог, оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо.

Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суд має право повернути позовну заяву.

Враховуючи, що для вирішення спору слід давати оцінку обставинам, які випливають із різних судових рішень у різних справах із різним суб`єктним складом, які є самостійними підставами спору, слід дійти висновку, що позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог, що є підставою повернення позовної заяви.

Щодо підстав звільнення позивача від сплати судового збору, вказаних у позові, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що підстави для відступу від зазначеної правової позиції відсутні.

У постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 187/1094/17 (провадження № 61-10344св19) зазначено, що «Відповідно до Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (набрав чинності з 01 вересня 2015 року) внесено зміни, зокрема у статтю 5 Закону України «Про судовий збір» (пільги щодо сплати судового збору), а саме: відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (постанова Верховного Суду від 12 січня 2022 року в справі № 365/159/20 (провадження № 61-16402св21)).

У той же час суд, враховуючи предмет та підстави позову, перевіривши, чи стосується така справа захисту прав позивача з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII, бере до уваги, що аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину та є формою участі батька або матері, що проживає окремо від дитини, в її утриманні з метою гарантування дитині гармонійного розвитку. Отже, стягнення аліментів на дитину не може вважатися порушенням права платника аліментів. Натомість позивач, звертаючись до суду з даним позовом, реалізовує передбачене статтею 192 Сімейного кодексу України право платника аліментів звернутися до суду з таким позовом.

Отже, ураховуючи вищевикладене, у справі про зменшення розміру аліментів позивач ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено дві позовні вимоги, однак при пред`явленні позову судовий збір сплачено не було за жодну з вимог.

Частиною шостою статті 188 ЦПК України визначено, що суд може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та не сплачено судовий збір, а після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується, то у даному випадку застосування судом положень частини шостої статті 188 ЦПК України і роз`єднання позовних вимог не сприятиме виконанню завдань цивільного судочинства та призведе до безпідставної несплати судових витрат позивачем.

З огляду на вказане, суддя дійшла висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

При цьому слід роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим самим позовом після усунення умов, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись статтями 133, 185, 188, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суддя

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідачів: 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання двох дітей повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Зеря