П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Кожух О.А.,

з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ракущинця Андрія Андрашовича на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 308/14119/18 (Головуючий: Іванов А.П.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 15.05.2015 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 27000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладанні дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

У зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_2 станом на 21.11.2018 року має заборгованість в розмірі - 86765,70 грн. з яких: 54890,45 грн. - тіло кредиту; 13715,88 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 13551,48 - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 4107,89 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути судові витрати у розмірі - 1762,00 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 86765,70 грн. яка складається з наступного: 54890,45 грн. - тіло кредиту; 13715,88 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 13551,48 - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 4107,89 грн. - штраф (процентна складова).

Не погоджуючись із даним рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Ракущинець А.А. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а саме наданим банком документами не передбачено нарахування відсотків, комісій та пені і не враховано судом норми ст.. 634 ЦК України та висновки Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Ракущинець А.А. який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Дурдинець Р.Ю., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 15.05.2015 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 27000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.05.2015 року, ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі - 86765,70 грн. з яких: 54890,45 грн. - тіло кредиту; 13715,88 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 13551,48 - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 4107,89 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до частини 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти(ч 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець ( у даному випадку банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли самі ті умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент ( споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У підписанні відповідачем Анкеті - заяві позичальника від 15.05.2015 року не зазначено волевиявлення ОСОБА_2 щодо виду банківських послуг, зокрема саме на отримання кредиту, процентна ставка не зазначена, так само як і відсутні умови договору про сплату комісій, інших платежів за певні послуги, чи встановлення відповідальності у вигляді неустойки ( пені, штрафів), комісії чи за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

За таких обставин та без надання підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна ( типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відтак позивач не довів факту прийняття ОСОБА_2 запропонованих їй умов щодо розміру відсотків, комісії, пені та штрафів.

Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки ( пені та штрафів) за порушення термінів виконання.

Такий висновок узгоджується з Висновком Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові зазначає, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактичної суми кредитних коштів.

Із розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідачки по тілу кредиту становить 54 890,45 грн., але матеріали справи не містять відомостей про отримання відповідачкою даної суми, а наявні докази про отримання нею 27 000 грн. кредитних коштів, які підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь банку. Нараховані банком відсотки, пеня та штрафи не підлягають стягненню, так як би доведено правомірність (умови та порядок) нарахування таких сум.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із урахуванням нового рішення відповідно до п.п. 1,3,4 ч 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід задовольнити частково, та стягнути із ОСОБА_2 на користь банку 27 000 грн. отриманої суми кредиту, а у решті позову слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ракущинець Андрія Андрашовича задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 27 000 грн. заборгованості за кредитним договором.

У решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой