Справа № 234/1241/22
Провадження № 2/202/1657/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участі секретаря судового засідання - Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 234/1241/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і досягнення 23 років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1999 року вони з відповідачем перебували у шлюбі від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитині виповнилося 18 років, він проживає з матір`ю, має статус дитини з особливими потребами, потребує постійного стороннього догляду. 01.09.2017 року ОСОБА_3 вступив до Харківського педагогічного ліцею № 4 та станом на дату звернення до суду навчався на денній формі навчання, після чого продовжуватиме навчання у Стрітівському педагогічному коледжі кобзарського мистецтва (Київська область). Позивачка є пенсіонеркою з пенсією 1854 гривень на місяць та працює прибиральницею у Харківському педагогічному ліцеї № 4. Проте цих коштів не вистачає на утримання її з сином, який продовжує навчання, оскільки син потребує витрат пов?язаних із навчанням, які включають в себе: кошти на придбання підручників та додаткової літератури; витрати на проїзд у громадському транспорті до навчального закладу; а також витрати на харчування, одяг, додаткові витрати для соціалізації та інші потреби. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, до досягнення ним 23 років.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна письма заява в якій вона позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, провівши розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

23 лютого 1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 1976 року народження було укладено шлюб.

У шлюбі у сторін народилась спільна дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 03.02.2004.

Рішенням Краматорського міського суду від 01.11.2018 шлюб між сторонами розірвано та дитини залишилась проживати з матір`ю.

З народження ОСОБА_3 має статус дитини з особливими потребами.

Згідно з медичним висновком про дитину-інваліда віком до 18 років № 360/78/1 від 25.11.2013 року та випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 310 ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду за дитиною-інвалідом, інвалідність встановлена до 01 лютого 2024 р.

Після досягнення повноліття аліменти ОСОБА_3 не отримує.

01.09.2017 ОСОБА_3 вступив до Харківського педагогічного ліцею № 4 Харківської міської ради Харківської області і на момент звернення до суду у 2022 році навчався на денній формі навчання, що підтверджується довідкою із закладу освіти.

Згідно довідки навчання ОСОБА_3 тривало до липня 2023 року, після чого він мав продовжити навчання у Стрітівському педагогічному коледжі кобзарського мистецтва (Київська область), однак доказів на підтвердження цього суду не надано.

Позивачка самостійно утримує сина, однак її доходу не вистачає на їх утримання, оскільки ОСОБА_2 продовжував навчання, потребував витрат пов?язаних із навчанням, які включали в себе: кошти на придбання підручників та додаткової літератури; витрати на проїзд у громадському транспорті до навчального закладу; а також витрати на харчування, одяг, додаткові витрати для соціалізації та інші потреби.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 після досягнення повноліття продовжував навчання, у зв`язку з цимсуд вважає доведеним його потребу у матеріальній допомозі.

Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатного віку, доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу своєму сину суду не надав.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Як встановлено судом станом на дату звернення до суду дитина перебувала на утриманні матері.

Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини на рівні із матір`ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та те, що відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу синові, а тому виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на період навчання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, що на переконання суду сприятиме захисту інтересів ОСОБА_2 на забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, не порушує права чи інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 04.02.2022 року.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд не погоджується з позицією позивача про необхідність стягнення аліментів до досягнення дитиною 23 років, тобто до 30.06.2023 року, оскільки обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як вбачається з наданої позивачем довідки дата закінчення навчання ОСОБА_3 є 30.06.2023 року, доказів, які б свідчили про продовження навчання після цієї дати року суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої сина до дати закінчення навчання до 30.06.2023 року.

Відповідно ст. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач має відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. 77-82,141, 258- 259, 264-265 ЦПК України, 182, 199- 200 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 04.02.2022 року та до закінчення навчання тобто до 30 червня 2023 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Маринін