ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4082/23 Номер провадження 22-ц/814/1611/24Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Прядкіної О.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2023 року, постановлене суддею Бугрій В.М.

по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії, в якому просило стягнути з відповідача суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 284326,97 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугою років працівникам льотно - випробувального складу цивільної авіації, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ha виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 № 440/4371/18, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019, управлінням з 01.03.2017 нараховано та виплачено ОСОБА_1 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

На виконання постанови Верховного Суду від 22.12.2022 року по справі № 440/4371/18, якою скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 № 440/4371/18 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 № 440/4371/18, розмір пенсії ОСОБА_1 приведено у відповідність до вимог чинного законодавства з 01.03.2017.

Розмір пенсії з 01.03.2017 - 12956,53 грн., до виплати, з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії - 10740.00 грн.

У подальшому розмір пенсії збільшувався з підвищенням прожиткового мінімуму та відповідно до урядових постанов. Станом на 12.05.2023 розмір пенсії 37536,69 грн., з урахуванням обмеження - 20930,00 грн.

Внаслідок приведення пенсійної справи у відповідність з урахуванням постанови Верховного суду України від 22.12.2022 виникла переплата пенсії в розмірі 284326.97 грн. за період з 28.02.2017 по 30.04.2023, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2023 року позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 284326,97 грн. на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та 2843 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів будь-яких неправомірних дій відповідача, що призвели до вказаної переплати.

Виплати пенсії була проведена за відсутності рахункової помилки позивача і недобросовісності з боку ОСОБА_1 , а проведення ГУ ПФУ в Полтавській області перерахунку пенсії відбулося на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019, без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугою років працівникам льотно - випробувального складу цивільної авіації, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ha виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 № 440/4371/18, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019, управлінням з 01.03.2017 нараховано та виплачено ОСОБА_1 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Постановою Верховного Суду від 22.12.2022 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 скасовано.

На виконання даної постанови розмір пенсії ОСОБА_1 приведено у відповідність до вимог чинного законодавства з 01.03.2017.

Розмір пенсії з 01.03.2017 - 12956,53 грн., до виплати, з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії - 10740,00 грн.

У подальшому розмір пенсії збільшувався з підвищенням прожиткового мінімуму та відповідно до урядових постанов. Станом на 12.05.2023 розмір пенсії 37536,69 грн., з урахуванням обмеження - 20930,00 грн.

Внаслідок приведення пенсійної справи у відповідність з урахуванням постанови Верховного суду України від 22.12.2022 виникла переплата пенсії в розмірі 284326.97 грн. за період з 28.02.2017 по 30.04.2023.

Позивачем було направлено ОСОБА_1 претензію з проханням повернути отримані ним кошти, проте вона залишена без виконання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для повернення відповідачем надмірно виплаченої пенсії.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Отже, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе за наявності однієї з двох умов: зловживання з його боку або подання страхувальником недостовірних даних. Вищевказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у разі призначення її на підставі достовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Згідно практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволенні позову, оскільки позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги; зокрема не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали вищевказаним критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, що підтверджували б наявні ознаки (обставини) навмисного подання саме відповідачем недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Як вбачається з претензії, яка була направлена ОСОБА_1 переплата пенсії виникла за період з 28.02.2017 по 30.04.2023 внаслідок проведеного перерахунку у зв`язку з виконанням рішення суду.

Таким чином, оскільки перераховані грошові кошти у вигляді пенсії виплачені позивачем на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та за відсутності недобросовісності зі сторони відповідача, апеляційний суд доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю правових підстав для повернення виплаченої пенсії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в задоволенні позову на позивача.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

При подачі позову ГУ ПФУ в Полтавській області судовий збір не було сплачено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З даним позовом ГУ ПФУ в Полтавській області звернулося у 2023 році.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складає 2684 грн.

Ціна позову складає 284326,97 грн.

Таким чином, при зверненні до суду позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 4264,90 грн. (284326,97 грн. ? 1,5 %), який враховуючи відмову у задоволенні позову підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Окрім того, з ГУ ПФУ в Полтавській області підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 6397,35 грн.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави судовий збір у розмірі 4264,90 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 6397,35 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: Г. Л. Карпушин

О. В. Прядкіна