Справа №333/1346/24
Провадження №2/333/2300/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Бондаря І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» звернувся до суду 13.02.2024 з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/1136/82/0094562 від 08.07.2013 року в сумі 63443 грн. 20 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2013 року між АТ «Райффайзен Банк» та клієнтом, яким є ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/1136/82/0094562, відповідно до якого кредитодавець встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 16000 грн., з максимальним лімітом, який відповідно до умов кредитного договору становить 200000 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 08.07.2013 р. та закінчується з урахуванням пролонгації договору 08.07.2025 р.

Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов кредитного договору №010/1136/82/0094562 підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджу початок користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, проценти (за користування кредитом), в тому числі за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована, становить 30,0% річних. Оскільки, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

20.12.2022 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п. 2.4. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набула право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за кредитним договором №010/1136/82/0094562 від 08.07.2013 року, укладеним між позичальником та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 63443 грн.20 коп.

Оскільки у позивача виникло зобов`язання за кредитним договором та існує перед позивачем заборгованість, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача на свою користь.

15.02.2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.03.2024 р. до суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Бондаря І.М., в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що дійсно 08.07.2013 року був укладений вказаний договір. Із додатку до позовної заяви «Розрахунок заборгованості» вбачається, що позивачем здійснювалось поступове нарахування заборгованості з 18 серпня 2013р., що включала в себе як заборгованість за тілом кредиту, так і за відсотками що складаються із щомісячних платежів. До суду позивач звернувся 02.02.2024 року, вважає, що позивачем пропущені строки позовної давності в частині: строку кредитування, який обмежувався 08 липня 2017р., та згоди на продовження якого відповідач не надавав. Строк позовної давності у цій частині сплив 08.09.2023р. (з урахуванням зупинення строків позовної давності на час дії карантину який тривав 3 роки та 3 місяці); заборгованості, що складається із тіла кредиту та/або щомісячних платежів які виникли до 02.11.2017р. (з урахуванням зупинення строків позовної давності на час дії карантину який тривав 3 роки та 3 місяці); заборгованості за відсотками, яка виникла до 02.11.2017р. (з урахуванням зупинення строків позовної давності на час дії карантину який тривав 3 роки та 3 місяці).

Посилається на те, що згідно із положеннями п.п. 1.2. Договору, строк протягом якого Клієнт користується та здійснює погашення кредиту - 48 місяців, що починається 08 липня 2013р. та закінчується 08 липня 2017р. Відповідно до п. 9.3. Договору, без укладання додаткових угод до Договору, Банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після подовження строку користування кредитом розглядається Сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом. Строк користування кредитом може бути подовжений, в тому числі без перевипуску ПК в разі настання обставин згідно п. 3.14 або 10.5 Договору, з метою виконання обов`язку клієнта щодо погашення кредиту без права його отримання, про що банк повідомляє клієнта в порядку, аналогічному тому, що вказаний в пункті 10.3 Договору. Згідно із п. 10.3. договору, поточний ліміт встановлюється банком в перший день кожного періоду. Розмір поточного ліміту не може перевищувати більше ніж на 1000% та бути меншим більше ніж на 100% розміру поточного ліміту в попередньому періоді. В будь-який період розмір поточного ліміту не може перевищувати розміру максимального ліміту. Банк здійснює повідомлення клієнта про розмір поточного ліміту в наступному періоді шляхом надсилання або надання Клієнту під підпис відповідного письмового повідомлення за 7 (сім) календарних днів до початку наступного періоду. У разі, якщо банк не надіслав/не надав клієнту повідомлення про встановлення розміру поточного ліміту в наступному періоді, сторони домовились, що розмір поточного ліміту на наступний період дорівнює розміру поточного ліміту, встановленого в попередньому періоді.

Вважає, що аналіз умов п. 10.3. та п. 9.3. договору свідчить про те, що строк кредитування може бути продовжено виключно за умови письмового повідомлення за 7 календарних днів до початку наступного періоду.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують те, що пролонгація дії договору була погоджена між сторонами, а також того, що АТ «Райффайзен банк Аваль» надсилав позивачу повідомлення про подовження дії договору за 7 календарних днів до 08 липня 2017р. та 08 липня 2021р. Не доведено того, що договір №010/1136/82/0094562 від 08 липня 2013р. не припинив свою дію після 08 липня 2017р.

Позивач не заперечує щодо наявності у нього відкритого рахунку у АТ «Райффайзен банк Аваль», а також не заперечує щодо видачі йому банківської картки. однак внаслідок спливу більше 10 років з її видачі, а також тривалого невикористання, зазначити яка саме це була картка та який строк її дії, відповідач не може. Додатки до позову: заява на відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 , розписка про одержання банківської картки не містять номеру картки та строку її дії.

Більш того, до матеріалів справи надано «виписку по рахунку № НОМЕР_2 » із зазначенням транзакцій по банківському рахунку, однак співставлення між собою наданих до суду доказів не дозволяє дійти до висновку, що вони відносяться саме до правовідносин що виникли між відповідачем та АТ «Райффайзен банк аваль», адже у банку відкрито рахунок № НОМЕР_1 , а виписку надано за рахунком № НОМЕР_2 . Та навіть не зважаючи на це, додаток до позову «Розрахунок заборгованості» та «Виписка по рахунку» містять суттєві розбіжності.

Із «розрахунку заборгованості» вбачається, що сума заборгованості на яку посилається позивач, збільшувалась навіть після відступлення права вимоги за договором від 20.12.2022р. укладеному між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «СІТІ ФІНАНС». Так, станом на 25.11.2022 р. сума заборгованості становила 57645,21 грн., а вже станом на 22.02.2023р. тобто після відступлення права вимоги - 63443,20грн.

Представник позивача, ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бондарь І.М. проти позову заперечували з підстав викладений у відзиві.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків.

08.07.2013 року між АТ «Райффайзен Банк» та клієнтом, яким є ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/1136/82/0094562.

Згідно із п. 1. Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/1136/82/0094562 розмір поточного ліміту кредиту складає 16000 грн. в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 10 договору.

Строк, протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту 48 місяців, що починається з 08.07.2013 та закінчується 08.07.2017 (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 9.3. Договору, без укладання додаткових угод до Договору, Банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після подовження строку користування кредитом розглядається Сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом. Строк користування кредитом може бути подовжений, в тому числі без перевипуску ПК в разі настання обставин згідно п. 3.14 або 10.5 Договору, з метою виконання обов`язку клієнта щодо погашення кредиту без права його отримання, про що банк повідомляє клієнта в порядку, аналогічному тому, що вказаний в пункті 10.3 Договору.

Максимальний розмір кредиту за договором складає 200000 грн. (п.10.1 договору).

Відповідно до п. 11.1 Договору за користування кредитом клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати банку проценти за ставкою, визначеною в п. 1.3 договору. Погашення процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з кредитного рахунку, в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом в рамках встановленого поточного ліміту. У випадку перевищення суми заборгованості за кредитом над розміром поточного ліміту, заборгованість за кредитом збільшується на суму заборгованості за нарахованими процентами (п. 11.4)

Позичальник зобов`язався до 20 числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Заборгованість за недозволеним овердрафтом та сума прострочених грошових зобов`язань клієнта за договором мають бути сплачені клієнтом в повному обсязі негайно (п. 11.5. заяви).

Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов кредитного договору №010/1136/82/0094562 визнається та не оспорюється сторонами та підтверджується випискою по рахунку.

Відповідно до розрахунку заборгованості загальна заборгованість складає 63443,20 грн., з яких: 50 866,00 гривень - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 11 199,85 гривень - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1 377,35 гривень - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до п.п. 1.5. Кредитного договору, картковий рахунок Клієнта, до якого встановлюються ліміти (КР) № 380/.

Судом було досліджено виписку по рахунку № НОМЕР_2 (UAH). З наданої виписки вбачається, що за поточним рахунком № НОМЕР_2 було проведені витрати відповідачем як до збільшення кредитного ліміту так і після його збільшення, що підтверджує згоду відповідача з даними умовами.

Також відповідно до наданих виписок по рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснювались дії направлені на погашення заборгованості.

05.07.2021 року банком було здійснено пролонгацію дії кредитного договору відповідно до умов договору.

Відповідач після пролонгації договору продовжив своє використання кредитним лімітом та частково виконував свої зобов`язання відповідно до умов договору, що підтверджує його згоду на подовження строку дії Кредиту. (Платежі зазначені у виписці до рахунку: 04-09-2021 04-09-2 RONLINE C2C - KYIV 205 UAH -7225.00 UAH; 18-09-2021 17-09-2 BIANCHIPROF - KHARKIV 205 UAH -12.00 UAH; 18-09-2021 17-09-2 BIANCHIPROF - KHARKIV 205 UAH -12.00 UAH; 18-09-2021 17-09-2 BIANCHIPROF - KHARKIV 205 UAH -12.00 UAH; 20-09-2021 18-09-2 BIANCHIPROF - KHARKIV 205 UAH -12.00 UAH; 21-09-2021 19-09-2 A2C PUMB ONLINE MOB - +90 206 UAH 1888.00 UAH; 24-09-2021 23-09-2 BIANCHIPROF - KHARKIV 205 UAH -12.00 UAH та інші.

20.12.2022 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до п. 2.4. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній.

Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набула право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за кредитним договором №010/1136/82/0094562 від 08.07.2013 року, укладеним між позичальником та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить: 63443 грн.20 коп.

24.11.2023 року позивач звернувся до відповідача з письмовою досудовою вимогою про виконання зобов`язань, яка залишилась без відповідного реагування з боку відповідача.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За нормою ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті.

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як особа яка набула права вимоги, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн.

Також, на користь позивача слід стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400 грн., що підтверджується копією договору №14/06/2023 про надання правової допомоги від 14.06.2023 року, актом виконаних робіт від 12.01.2024 року та платіжною інструкцією №114 від 15.01.2024 року.

Зважаючи на викладене, з огляду на долучений представником позивача обсяг доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в межах розгляду даної цивільної справи, у розмірі співмірності заявлених позовних вимог із складністю справи, зважаючи на обсяг доказів на підтвердження позовних вимог, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1400 грн.

Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«СІТІ ФІНАНС» (, адреса місцезнаходження: 04053 м. Київ, вул. Січових стрільців, б. 37/41) заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/1136/82/0094562 від 08.07.2013 р. в сумі 63443 (шістдесят три тисячі чотириста сорок чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» судовий збір в сумі 3028 грн.00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська