Провадження № 2/185/5053/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2024 року Павлоградськийміськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивача адвоката Кравченка Є.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа Друга павлоградська державна нотаріальна контора,про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася із позовом до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати право власності на земельну ділянку яка розташована на території Боданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0544, площею 5,3000 га, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 5,3000 га, кадастровий номер -01-002-0544, розташованої на території Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач єдиним спадкоємцем після смерті матері. Позивач звернулася до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської областііз заявою про прийняття спадщини, проте 04 липня 2022 року була видана постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії у зв`язку пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів.Позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини тому що вважала, що прийняла спадщину фактично.Рішенням Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року за позивачем визнано право власності на спадковий житловий будинок АДРЕСА_1 . Вважає, що оскільки рішенням суду за нею визнано право власності на житловий будинок в порядку спадкування, то вона набула права власності на спадкову земельну ділянку яка увійшла до складу спадщини, і яку вонафактично прийняла користуючись нею.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд позов задовольнити на підставах зазначених у позові.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не з`явилася.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних підстав.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 08 жовтня 2009 року виконкомом Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 донькою померлій ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 14.10.2009 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 09.07.1983 року.

Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 5,3000 га, кадастровий номер -01-002-0544, розташованої на території Новодачинської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкова земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 087923 виданого 12 лютого 2007 року Павлоградською районною державною адміністрацією, на підставі розпорядження №142-р від 15.04.2002р.

Постановою Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України.

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Рішенням Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року (справа №185/11277/22) за позивачем визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Судове рішення набрало законної сили 03 квітня 2023 року.

Крім того, в мотивувальній частині рішення суду встановлено, що позивачка прийняла спадщину фактично користуючись жилим будинком, отже вказана обставина не потребує доказуванню згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюєтьсяабо не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право па спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Приймаючі до уваги те, що позовні вимоги знайшли підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа Друга павлоградська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_4 ) право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Боданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0544, площею 5,3000 га, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: В. О. Головін