Справа 206/3162/24
Провадження 2-о/206/467/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

присяжних Хасанової В.О., Мордань І.Г.

за участі: секретаря Погребної А.О.,

прокурора ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

особи, відносно якої розглядається ОСОБА_3 ,

представника особи, відносно якої розглядається ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою представникаКомунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_2 про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_5 до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заяви вказує на те, що 15.06.2024 ОСОБА_5 був госпіталізований до КП «ДБЛПД» ДОР» за направленням лікарня КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР ОСОБА_6 .. У приймальному відділенні був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_7 , яка після особистого огляду хворого зробила висновок про необхідність його госпіталізації до стаціонарного відділення ув`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Встановлений діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-маячний синдром». 17.06.2024 ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідність його лікування в умовах стаціонару.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримав заяву. Суду пояснив, що ОСОБА_5 був доставлений до лікарні 15.06.2024. Хворіє на шизофренію давно. Останній раз лікувався на стаціонарі їхньої лікарні п`ять років тому. Психічний стан здоров`я погіршився після того, як він перестав приймати підтримуючу терапію, відмовився від ін`єкції, яка при його діагнозі в обов`язковому порядку має бути зроблена 1 раз на місяць. Став агресивним до оточуючих, вдарив матір, висловлює маячні ідеї, не спить. Такий стан ОСОБА_5 обумовлює його небезпеку для оточуючих.

Свідок ОСОБА_8 , матір ОСОБА_5 , суду показала, що останнім часом син став дуже агресивним як до неї, так і до сусідів, безпричинно вдарив її, погрожував вбивством. Останній тиждень перед госпіталізацією погано спав, виходив ночами з дому. 14.06.2024 треба було їхати до лікарні на ін`єкцію, він втік з лікарні. Каже, що йому не потрібно лікуватися, вважає себе здоровим.

ОСОБА_5 проти заяви лікаря заперечує, говорить, що хоче лікуватися вдома.

Представник ОСОБА_5 адвокат Руда О.О., з огляду на те, що ОСОБА_5 не дає своєї згоди на лікування на стаціонарі, вона також заперечує проти задоволення заяви.

Прокурор заяву лікаря- психіатра підтримує, просить її задовольнити.

Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

В судовому засіданні було встановлено, ОСОБА_9 було госпіталізовано до КП «ДБКЛПД» ДОР» 15.06.2024 за направленням лікарня КЗ «ОЦЕМД та МК» ОСОБА_10 .. При ОСОБА_11 у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр ОСОБА_7 підтвердила наявність тяжкого психічного розладу і встановив діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма,галлюцинаторно-маячний синдром».

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 17.06.2024 року ОСОБА_5 підтверджено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-маячний синдром». Комісією лікарів-психіатрів встановлено, що пацієнт ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим:напружений, тривожний, на питання відповідає з роздратуванням, частину запитань залишаючи без відповіді. Поступово промова стає за типом словникової окрошки. В ході бесіди час від часу налякано озирається по сторонах, до чогось злякано прислухається. Свою агресію на адресу матері спочаткузаперечує, а потім взагалі вважає, що: «Я вдарив матір тому, що дурень з косою на мене впливав». Мислення паралогічне, аморфне. Себе психічно хворим не вважає. Від лікування в умовах психіатричного закладу відмовляється, критика до свого стану порушена.

Як зазначає лікар, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_5 становить небезпеку для оточуючих, а тому є підстави для його госпіталізації до закладу, встановлені ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу».

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання,має діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-маячний синдром», через відмову від підтримуючої терапії стан його психічного здоров`я погіршився, він став агресивним, а тому є підстави вважати, що він становить небезпеку для оточуючих.

Відтак, суд приходить до висновку, що є підстави, передбачені ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», для госпіталізації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» без його усвідомленої згоди, для надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару,

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.14,16,27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.57-60, 258, 259, 264, 265, 339-342 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_2 задовольнити.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.П. Прінь

Присяжні В.О. Хасанова

І.Г. Мордань