Справа № 204/8148/22
Провадження № 2/204/92/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про відшкодування шкоди ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації),-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 85 846,48 грн. грн. 48 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 27 листопада 2020 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_3 (Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0401-20-00376 предметом якого є страхування транспортного засобу «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 . 30 грудня 2020 року о 10 год. 30 хв. в районі буд. № 32-Б по пр. Дмитра Rover» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія - ОСОБА_4 та транспортного засобу «Skoda Kodiag» НОМЕР_3 під керуванням водія - ОСОБА_2 . Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року (справа № 201/673/21) вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 30 грудня 2020 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 01 лютого 2021 року Позивачем на підставі Рахунку №77 від 15 січня 2021 року було складено страховий акт № ССКА-7295 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 213 246 грн. 48 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2504 від 01 лютого 2021 року. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" згідно полісу ОСЦПВ ЕР-200873237. 12 лютого 2021 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 11/20512 до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна". 21 квітня 2021 року ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" сплатила по нашій заяві страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбаченого полісом, тобто 127 400 грн. Тому залишок боргу який повинен сплатити відповідач становить: 213 246,48 грн. - 127 400, 00 грн. = 85 846,48 грн. 27 липня 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено регресну вимогу № 44847 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу. Однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання Відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, позивач змушений звертатися до суду.

Не погодившись з позовними вимогами, представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого вказано наступне. З огляду на надані позивачем документи до позовної заяви, на яких останній в тому ж числі базує свою правову позицію, ПАТ "СК "УСГ" сплатило страхове відшкодування потерпілій особі, в розмірі 213 246, 48 грн., що за їхніми ж сумнівними розрахунками в повному обсязі покриває матеріальний збиток понесений потерпілою, а саме тому в ПАТ "СК "УСГ" не виникло права на звернення до нього, як винної особи в ДТП з суброгаційною вимогою, оскільки правовідношення, за яким позивач здійсняв відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове, а тому дана вимога має характеризуватись, як регресна, що регулюється ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суброгаційна вимога може бути пред`явлена позивачем тільки за наявності відповідного акту права вимоги, що мав би бути наданий страхувальником. Підсумовуючи, за умов, що вказані вище, позивач не наділений правом від страхувальника на звернення до відповідача, як винної особи за завдані збитки, в порядку суброгаційної вимоги, а саме тому в задоволені позовних вимог має бути відмовлено в повному обсязі. По-друге, 30 грудня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача, в результаті якого було пошкоджено автомобіль LAND ROVER д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у власності ОСОБА_3 та був застрахований згідно договору добровільного страхування власників наземних транспортних засобів (КАСКО) № 28-0401-20-00376 від 27.11.2020 року в ПАТ "СК "УСГ". Після настання події, представник ПАТ "СК "УСГ", а саме ОСОБА_5 , здійснив огляд пошкодженого автомобіля LAND ROVER д.н.з. НОМЕР_1 , про що склав акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 30 грудня 2020 року. Посада, на якій працює ОСОБА_5 , а саме начальник врегулювання збитків Східно регіону в ПАТ "СК "УСГ", - не підтверджує наявність фахових знань в галузі оцінки колісні ТЗ, а тому акт огляду пошкодженого автомобіля є нічим інакшим, аніж його власно непрофесійною, суб`єктивною точкою зору. Під час визначення розміру страхового відшкодування та розміру матеріально збитку, що був понесений потерпілою особою в ДТП, що мала місце 30 грудня 2020 року, ПАТ "СК "УСГ" керувались розрахунком суми страхового відшкодування від 01.02.2021 року - страховим актом № ССКА-7295 від 01.02.2021 року, що як зазначено, складені фахівцем ОСОБА_6 . В страховому акті зазначено, що при його складані наявний перелік документів, тому числі й акт огляду Т/3 та рахунок фактура, при цьому конкретика вказаних документ відсутня, зокрема не зазначено від якої дати дані документи складені, ким саме та на якій правовій підставі, при цьому з невідомих причин ОСОБА_6 приходить до висновку, що сума страхового відшкодування складає 213 246, 48 коп. При виконанні розрахунку суми страхового відшкодування, ОСОБА_6 конкретизує розмір страхового відшкодування, вказуючи вартість деталей, що замінюється вартість ремонтних робіт, вартість матеріалів. Будь-які посилання на норми Закон довідникову літературу або програмне забезпечення, відповідно до яких останній здійсни даний розрахунок також відсутні. Більш того, ОСОБА_6 в даному документі визначає розмір матеріального збитку, що був понесений потерпілою особою. Керуючись зазначеними нормами Закону, вважає, що вище перелічені документи не мають сприйматись судом в якості допустимих та належних доказі по даній цивільній справі, оскільки вони виконані із порушенням вимог чинного законодавства, а тому вони є нічим інакшим, аніж власним припущенням осіб, що і склали. Аналізуючи та порівнюючи акт огляду пошкодженого автомобіля (дефектна відомість) від 30 грудня 2020 року, що складена ОСОБА_5 , та акт виконаних робіт № 19852 від 22.03.2021 року, що наданий ТОВ "АЕЛІТА ПРЕМІУМ", наявна значна розбіжність між пошкодженими деталями та заміненими, зокрема: в акті огляду транспортного засобу зазначені наступні пошкоджені деталі: бампер 2, молдінг бампера, спойлер бампера, крило (зміщено), підкрилок задній, фонарь задній, фара противотумана задня. В акті виконаних робіт вказано замінні запчастини зовсім інші до того ж їх кількість значно більша, лише чотири найменування співпадають в даних документах, а саме: бампер, підкрилок задній, фара противотумана задня та боковина (крило) ліва, всі решта запчастини не співпадають. В грошовому виразі різниця між співпадаючими запчастинами та тими, що зазначені лише в акті виконаних робіт складає: 13 497 грн. 99 коп. Таким чином, вважаю, що замінні запчастини, що не зазначені в акті огляду пошкодженого Т/3 замінювались з власної ініціативи, підтверджень необхідності в їх заміні в матеріалах даної справи відсутні та позивачем надані не були, а саме тому стягнення вище зазначену суму коштів з мене, як відповідача по справі не правомірне. В акті виконаних робіт також зазначено загальний розмір відновлювальних робіт та матеріалів, що складають 99 497 грн. 57 коп., при цьому детального опису виконаних робіт та затрачених матеріалів виконавець не вказує. Вважаємо дану обставину недопустимі при складанні даного документу та такою, що унеможливлює перевірити відповідність виконаних робіт та затрачених матеріалів, та в подальшому призводить до унеможливлені всебічного та повного розгляду даної цивільної справи. Більш того, співробітники ТОВ "АЕЛІТА ПРЕМІУМ" не є фахівцями в галузі оцінки, тому питання щодо здійснення заміни чи ремонту, а також необхідного обсягу затрачені матеріалів та здійснених ремонтних робіт. В наданих позивачем сумнівних розрахунках та доказах відсутня інформація щодо вартості пошкоджених замінених частин та вузлів. Таким чином, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, представником подано до суду заяву відповідно до якої просила в разі прийнятті рішення щодо задоволення заявлених позовних вимог, врахувати принцип диспозитивної, розглянути питання щодо передачі на користь особи відповідальної за шкоду, пошкоджене ним майно, зокрема пошкоджені складові частині транспортного засобу LAND ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 .

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам.

27 листопада 2020 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 було укладено договір № 2-0401-20-00376 добровільного страхування наземних транспортних засіб, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасних випадків. Строк дії договору по 05.12.2021 року. Позивачем було застраховано автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, державний номерний знак НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 30 грудня 2020 року о 10 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_3 , рухався в районі буд. № 32-б по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, де своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Ланд Ровер», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який зупинився попереду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Шкода», д/н НОМЕР_3 , що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року (а.с 30).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Шкода», д/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з лімітом відповідальності - 130 000,00 грн, франшиза - 2600,00 грн.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 01 лютого 2021 року складеного ПАТ «СК «УСГ» загальна сума відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля становить 213 246,48 грн (а.с. 54).

Відповідно до страхового акта від 01 лютого 2021 року № ССКА-7295 сума страхового відшкодування становила 213 246,48 грн.

На виконання умов договору добровільного страхування ПАТ «СК» УСГ» сплатило ТОВ «Аеліта Преміум» 213246,46 грн в межах обов`язкового ліміту відповідальності позивача. Факт сплати підтверджується платіжним дорученням від 01.02.2021 року № 2504 (а.с. 55).

Встановлено, що ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» здійснило виплату на користь ПАТ «СК» УСГ» страхового відшкодування у розмірі 127 400,00 грн. (а.с. 58-59).

Отже, несплаченою залишилася сума 85 846,48 грн. (213 249,48 грн - 127 400,00 грн).

Сплативши страхове відшкодування, ПАТ «СК» УСГ» набуло право вимоги до власника транспортного засобу, винного у ДТП.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправність поведінки; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За вимогами частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Судами установлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Отже, вказаною постановою суду встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за частиною четвертою статті 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної ситуації.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, (провадження № 14-176цс18) у пунктах 68-70 зроблено такий висновок, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Доводи представника відповідача, що звіт оцінювача не є належним та допустимим доказом у справі, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Заявником не доведено необґрунтованості чи суперечності звіту про оцінку автомобіля іншим матеріалам справи та не спростовано викладених у ньому обставин.

Крім того, ухвалою суду від 08 червня 2023 року клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 про проведення транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №204/8148/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) - задоволено. Призначено у даній справі транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: Яка ринкова, вартість транспортного засобу LAND ROVER д.н.з. НОМЕР_2 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме 30 грудня 2020 року? Яка вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу LAND ROVER д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою без ПДВ, що мала місце 30 грудня 2020 року станом на дату ДТП? Яка вартість відновленого ремонту транспортного засобу LAND ROVER д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою з ПДВ, що мала місце 30 грудня 2020 року станом на дату ДТП? Яка вартість замінених складових частин та вузлів знятих із пошкодженого транспортного засобу (пошкоджених запчастин)? Чи перебував транспортний засіб LAND ROVER д.н.з. НОМЕР_1 в інший дорожньо-транспортних пригодах, окрім тієї, що сталося 30 грудня 2020 року? Чи призведене до удорожчання ринкової вартості транспортного засобу LAND ROVER д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його відновлення після дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 30 грудня 2020 року шляхом заміни пошкоджених складників (частин, вузлів, агрегатів) на нові, в разі якщо призведе на скільки (в грошовому виразі)?

Проте, експертною установою Черкаського науково-дослідного МВС України направлено на адресу суду повідомлення про неможливість проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, оскільки не було надано об`єкт на дослідження на технічний огляд, клопотання експерта не задоволено (а.с. 176-178).

Крім того, згідно з частиною другою статті 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 85 846,48 грн.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки передбачено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків, особі, відповідальній за шкоду.

Таким чином, деталі автомобіля, які були замінені на СТО і не були знищені в процесі ДТП повинні бути повернуті ОСОБА_2 у справі з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 993, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про відшкодування шкоди ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 85 846,48 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» передати ОСОБА_2 деталі пошкодженого ним транспортного засобу land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 , після відшкодування ОСОБА_2 збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно акту виконаних робіт №19852 від 22.03.2021 року на суму 85 846,48 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30859524, місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова