Справа № 191/1273/15-ц
Провадження № 4-с/191/12/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участю секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», заінтересована особа: Синельниківський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся представник Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, у якій просили постанову державного виконавця Синельниківського відділу ДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження №66032335 скасувати як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства та винесена передчасно.

В обгрунтування скарги зазначили, що державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області ПМУМЮ від 28 серпня 2023 року ОСОБА_1 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 66032150 з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме смертю боржника ОСОБА_2 . Державним виконавцем даний факт смерті підтверджено актовим записом № 134 від 17.11.2022. Постанова про закінчення виконавчого провадження № 66032150 від 28.08.2023 державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області до стягувача Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» надійшла засобами поштового зв`язку 15 серпня 2024 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції , а також документом про отримання кореспонденції відділення Укрпошти, а тому процесуальний строк для подачі скарги на постанову державного виконавця є 26 серпня 2024 року.

З винесеною постановою від 28.08.2023 державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області ПМУМЮ заявник не згоден, оскільки, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.02.2017 у справі № 191/4061/16-ц позов ПрАТ «СТ «Гарантія» до ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» , код за , у порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 7170,09 грн.

За заявою стягувача, судом 11.04.2017 видано виконавчий лист, який для примусового виконання судового рішення направлено до Синельниківського відділу ДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області.

У ході примусового виконання судового рішення виконавчий лист повертався стягувачу з підстав відсутності майна та коштів у боржника, але відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», він повторно подавався до органу державної виконавчої служби для вжиття заходів щодо виконання судового рішення.

Виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2023 з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника, державний виконавець не врахував відповідні вимоги щодо можливого правонаступництва боржника, не перевірив, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво боржника, та виніс постанову про закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав, чим порушив право стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне та у повному обсязі виконання виконавчого листа у справі № 191/4061/16-ц. З урахуванням наведених обставин, постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною і підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 15.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до слухання у судовому засіданні.

23.10.2024 року із Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на скаргу, в якому зазначали, що відділ з приводу задоволення заперечує з наступних підстав. Згідно інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження № 72500948, до складу якого входили виконавчі провадження:

- виконавче провадження АСВП № 66032335 з примусового виконання виконавчого листа №191/1273/15-ц від 18.08.2016 року, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ГАРАНТІЯ" коштів у розмірі 57287,06 грн. 08.07.2021 року повторно надійшов на виконання виконавчий лист № 191/1273/15-ц від 18.08.2016 року, виданий Синельниківським міськрайонним судом про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ГАРАНТІЯ" у розмірі 57287,06грн. Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, 09.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка разом з викликом направлена на поштову адресу боржника. Керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, 09.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», 09.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 25.08.2021 року та 25.05.2023 року, керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника в межах загальної суми боргу 63207,68 грн. (борг, виконавчий збір, мінімальні витрати), яка підписана ЄЦП та відправлена до банків - учасників обміну в АСВП. 10.08.2023 року, керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника;

- виконавче провадження АСВП № 66032150 з примусового виконання виконавчого листа №191/4061/16-ц від 11.04.2017 року, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ГАРАНТІЯ" коштів у розмірі 7170,09грн. 08.07.202 1року повторно надійшов на виконання виконавчий лист № 191/4061/16-ц від 11.04.2017року, виданий Синельниківським міськрайонним судом про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ГАРАНТІЯ" у розмірі 7170,09 грн. Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, 09.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка разом з викликом направлена на поштову адресу боржника. Керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, 09.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», 09.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 25.08.2021 року та 25.05.2023 року, керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника в межах загальної суми боргу 8079,01 грн. (борг, виконавчий збір, мінімальні витрати), яка підписана ЄЦП та відправлена до банків - учасників обміну в АСВП. В ході виконання виконавчого провадження, державним виконавцем було встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), згідно якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( актовий запис за № 134 від 17.11.2022року).

По вказаним вище виконавчим провадженням дійсно винесено 28.08.2023 року постанови про закінчення виконавчого провадження за № 66032335 та № 66032150 на підставі п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 ч.1 ст.39, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника. Тобто вказана вище норма Закону вказує на правонаступництво стосовно сторони виконавчого провадження - юридичної особи, але не фізичної особи, якою являвся боржник ОСОБА_2 . Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в разі смерті боржника-фізичної особи не зобов`язаний проводити виконавчі дії щодо виявлення правонаступників померлого. Крім того, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» говорить про те, що у разі вибуття однієї зі сторін заінтересована особа, в даному випадку стягувач, має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Таким чином, представник відділу виконавчої служби зазначає, що на момент закінчення виконавчого провадження № 66032335, №66032150 на підставі п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» додержано всіх встановлених Законом України «Про виконавче провадження» вимог, а тому просили відмовити у задоволенні скарги.

У сьогоднішнє судове засідання представник заявника не з`явився, надали суду заяву розгляд справи без їх участі, вимоги скарги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог частини 2 статті 450 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд вивчивши скаргу, дослідивши обставини справи, приходить до такого висновку.

За нормативними правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства.

Таким чином, під час розгляду скарг на дії/бездіяльність державного виконавця, судам необхідно, серед іншого, перевіряти законність вчинення/невчинення останнім відповідних дій, тобто досліджувати діяльність державного виконавця на предмет її відповідності положенням законодавства.

Суд наголошує, що ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У справі «Фуклєв проти України» (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У даному випадку державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ілінзеєр Н.В. було винесено 28.08.2023 року постанову про закінчення виконавчого провадження №66032150 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .

Виходячи із постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 по справі №523/2357/20 (провадження №14-11цс22), у разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункти 78-79)).

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання (частина п`ята статті 124 у редакції, чинній до 30 вересня 2016 року; стаття 129-1 у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року). Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (частини друга та третя стаття 129-1 Основного Закону у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року).

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 18 ЦПК України у редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII)).

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України у редакції, чинній із 15 грудня 2017 року, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу (частина перша статті 37 ЦПК України ).

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України. Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. За змістом абзацу другого частини другої статті 39 Закону № 606-XIV виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 Закону № 606-XIV (смерть, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво).

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.10.2023 року по справі №523/2357/20 вважає, що вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У даному випадку до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок з відшкодування шкоди, що належав спадкодавцю ОСОБА_2 за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати. Відтак процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 259-260, 447, 449-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», заінтересована особа: Синельниківський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Скасувати постанову державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ілінзеєр Н.В. від 28.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження №66032150.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складення.

Повна ухвала складена 04.11.2024 року.

Суддя О. І. Окладнікова