Справа №491/1320/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гули О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 яка проживала у с. Долинське Подільського району Одеської області, де до цього часу проживає і позивач. ОСОБА_2 належало два сертифікати: серії ОД №0327509 та серії ОД №0327064. За життя ОСОБА_2 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) на площу 4.73 в умовних кадастрових гектарах серії ОД №0327509 від 30 вересня 1997 року на підставі рушення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 06 серпня 1996 року. Також, ОСОБА_2 успадкувала сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 , на площу 4,73 га в умовних кадастрових гектарах, серія ОД №0327064, який видано на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року № 245. Позивач зазначає, що проживаючи в одному селі із ОСОБА_2 , він усіляко допомагав їй, як матеріально так і в інший спосіб, між ним та ОСОБА_2 склалися дружні відносини. У зв`язку з чим, ОСОБА_2 заповіла йому, ОСОБА_1 належну їй земельну частку (пай) у землі колишнього КСП імені Кірова, яка розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, площею 4,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Дана земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано державним нотаріусом Ананьївської державної нотаріальної контори 30 липня 2016 року та зареєстровано в реєстрі за №1764. Вказаний заповіт, посвідчено 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстровано у реєстрі за №1696. 15 серпня 2017 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 4,0434 га, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, земельна ділянка № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0645. Вказана вище земельна ділянка зареєстрована 15 серпня 2017 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Ананьївської державної нотаріальної контори 30 липня 2016 року та зареєстровано в реєстрі за №1764. При цьому змін до заповіту ОСОБА_2 не вносила. Позивач зазначає, що в шестимісячний термін він звернувся до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстрованим у реєстрі за №1696, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та було рекомендовано звернутися до суду, у зв`язку з відсутністю умов для одержання ним в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,0434 га, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, земельна ділянки № НОМЕР_1 , масив НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0645 на підставі заповіту. Із технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка отримана ним від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 10 листопада 2022 року вбачається, що розпорядженням Ананьївської районної адміністрації Одеської області від 22 червня 2017 року №508/А-2017, надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на землях колективної власності колишнього КСП ім. Кірова на території Долинської сільської ради згідно сертифікату серії ОД №0327064 від 03 травня 2017 року розміром 4,73 га. Отже, на думку позивача, вказана вище технічна документація була розроблена на земельну ділянку площею 4,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на землях колективної власності колишнього КСП ім. Кірова на території Долинської сільської ради, яку йому заповіла 03 жовтня 2016 року ОСОБА_2 Розроблення у 2017 році технічної документації унеможливлює оформлення йому свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .. Крім того, позивач зазначає, що за ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований державний акт серії ЯА №084088 від 21 грудня 2005 року за №0345 на право власності на землю площею 3,90 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:0016, виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 14 червня 2004 року №198, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Дану земельну ділянку ОСОБА_2 також заповіла позивачу. Заповіт посвідчено 20 лютого 2016 року держаним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №279. На думку позивача, із наданої ним копії технічної документації по гр. ОСОБА_2 за 2004 рік вбачається, що державний акт серії ЯА №084088 від 21 грудня 2005 року за №0345 на право власності на землю площею 3,90 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:0016, розташованої на території Долинської сільради Ананьївського району Одеської області, видавався на підставі сертифікату серії ОД №0327509 та розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 14 червня 2004 року №198, яку ним успадковано. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що заповіт, яким ОСОБА_2 заповіла йому земельну ділянку площею 3,90 га, кадастровий номер :01:002:0016, було посвідчено держаним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори 20 лютого 2016 року, а успадкувала ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 4,73 га, після смерті своєї сестри, ОСОБА_3 , лише 30 липня 2016 року. Позивач вважає очевидним, що з урахуванням викладеного, він має успадкувати після смерті ОСОБА_2 саме земельну ділянку № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 площею 4,0434 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0645 в порядку спадкування за заповітом посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ Ткаченко О.В., зареєстрований в реєстрі №1695. Також позивач зазначив, що крім нього, заява про прийняття спадщини ніким не подавалась, отже інші спадкоємці відсутні.

На підставі вище викладеного ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,0434 га, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, земельна ділянка № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0645, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстрованим в реєстрі за №1695, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 23 січня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.75).

Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачу про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не подав до суду відзив на позовну заяву та не пред`явив зустрічний позов в установлені в ухвалі про відкриття провадження строки.

В подальшому, 10 квітня 2024 головуючим суддею у справі після виконання всіх завдань визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 98).

У судове засідання сторони по справі не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься письмова заява позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, у разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 92).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач сповіщений належним чином (а.с. 88, 99, 101).

Проте, у матеріалах справи (а.с. 90) міститься клопотання голови Долинської сільської ради від 16 лютого 2024 року за №257, в якому він просить розглянути дану цивільну справу за їх відсутності, просить прийняти об`єктивне та законне рішення, згідно чинного законодавства.

Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників процесу, враховуючи заяву позивача, представника відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при розгляді справи встановлено:

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 01 серпня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.7-8).

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,0434 га, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, земельна ділянка № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0645, у порядку спадкування за заповітом посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстрованим в реєстрі за №1695, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 2017 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Стаття 1236 ЦК України передбачає, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Статтею 1245 ЦК України передбачено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Із позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 30 серпня 2022 року Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 11).

Згідно копії довідки №736 виданої 21 вересня 2021 року Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала реєстрацію місця проживання та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті (а.с. 66), тобто до 26 квітня 2021 року, проживала одна.

Судом встановлено, що відповідно до копії листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 29-15-0.82-853/2-22 від 11 лютого 2022 року (а.с. 18-19), згідно наявних у Відділі 6 управління надання адміністративних послуг Головного управління держгеокадастру в Одеській області (далі Відділ) Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди та других примірників державних актів, станом на 31 грудня 2012 року за гр. ОСОБА_2 зареєстровано державний акт серії ЯА № 084088 від 21 грудня 2005 року за № 0345 на право власності на землю площею 3,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0016. Відповідна технічна документація у відділі відсутня, що унеможливлює з`ясування підстав набуття права на вказану земельну ділянку.

Також, за наявною інформацією у Відділі, гр. ОСОБА_2 на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06.08.1996 року № 245, видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) на площу 4,73 в умовних кадастрових гектарах серії ОД №0327509 від 30 вересня 1997 року, реєстр. № 498. Земельна ділянка виділялась за рахунок земель сільськогосподарського призначення колективної власності колишнього КСП «Кірова» на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Крім того, згідно цього ж листа гр. ОСОБА_2 успадкувала сертифікат на право на земельну частку (пай) гр.. ОСОБА_3 (сестра) на площу 4,73 га в умовних кадастрових гектарах, серія ОД № 0327064, який видано на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року № 245, реєстр. №62 від 30 вересня 1997 року, за рахунок земель сільськогосподарського призначення колективної власності колишнього КСП «Кірова» на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Разом із цим, додатково повідомляють, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року ЗУ «Про Державний земельний кадастр», постанови КМУ України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав. Отже з 01 січня 2013 року територіальні органи Держгеокадасту України позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою.

Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частино 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У позовній заяві позивач зазначив, що він, проживаючи із ОСОБА_2 в одному селі, усіляко їй допомагав, як матеріально так і в інший спосіб. Між ним та ОСОБА_2 склалися дружні відносини, у зв`язку з чим заповітом, посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського територіального округу Ткаченко О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1695, вона заповіла йому, ОСОБА_1 , належну їй земельну частку (пай) у землі колишнього КСП імені Кірова, яка розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, площею 4,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі, яку ОСОБА_2 успадкувала після смерті сестри.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 липня 2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкувала після смерті ОСОБА_3 , 1940 року народження, право на земельну частку (пай) у землі бувшого КСП ім.. Кірова село Долинське, Ананьївського району Одеської області, розміром 4,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0327064, виданого Ананьївською районною адміністрацією Одеської області 30 вересня 1997 року та зареєстрованого 17 листопада 2011 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 62 (а.с. 15).

Із дослідженої у судовому засіданні копії заповіту, посвідченого 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського територіального округу Ткаченко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1695 (а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_2 заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належне їй право на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП імені Кірова, село Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 4,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Однак у даному документі не зазначено, на підставі якого правовстановлюючого документу заповідачу - ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай), яку вона заповідає ОСОБА_1 , коли, та на підставі чого це право вона отримала.

Також у позовній заяві позивач зазначає, що 15 серпня 2017 року ОСОБА_2 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Ананьївської державної нотаріальної контори 30 липня 2016 року та зареєстрованим в реєстрі за №1764, зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 4,0434 га, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, земельна ділянка № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0645 та посилається на Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95194119 від 21 серпня 2017 року, але до позовної заяви цей документ не додано.

Позивач вважає, що право власності саме на вказану вище земельну ділянку йому належить успадкувати за заповітом посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстрованим у реєстрі за №1695 (а.с.14). Розроблення у 2017 році технічної документації унеможливлює оформлення йому свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 не вносила змін до заповіту.

У шестимісячний термін позивач звернувся до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1695, проте листом № 1207/02-14 від 29 липня 2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю умов для одержання ним в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4.0434 га, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, земельна ділянку № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0645, та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 16-17)., оскільки спадкоємцем ОСОБА_1 не надано відповідні документи на підтвердження того, що вказана земельна ділянка зареєстрована 15 серпня 2017 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_4 , державним нотаріусам Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області 30 липня 2016 року за реєстровим № 1764 та сертифіката серії та номер: ОД № 0327064, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 30 вересня 1997 року на право на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП ім. Кірова, с. Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах без виділення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Спадкодавець ОСОБА_2 новий заповіт не складала на земельну ділянку площею 4.0434 гектара, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району одеської області, земельна ділянка № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0645, адже складені раніше заповіти не охоплювали вказану земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 з 15 серпня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_2 заповіла позивачу належну їй земельну ділянку площею 3,90 га, що розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:002:0016 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 084088, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 21 грудня 2005 року. Заповіт посвідчено 20 лютого 2016 року держаним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 279 (а.с. 12-13).

Позивачем надано суду копію технічної документації (2004МФ180ДАН000016), по гр. ОСОБА_2 за 2004 рік, з якої, на думку позивача вбачається, до державний акт серії ЯА № 084088 від 21 грудня 2005 року за №0345 на право власності на землю площею 3,90 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:0016, розташована на території Долинської сільради Ананьївського району Одеської області видавався на підставі сертифікату серії ОД №0327509, та розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 14 червня 2004 року № 198, яка ним успадкована.

Дослідивши вказану вище технічну документацію (а.с. 46-65) встановлено, що дана документація дійсно розроблялась на підставі сертифікату серії ОД №0327509 належного ОСОБА_2 та розпорядження №257 від 12 лютого 2004 року Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області. Згідно Акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 10 листопада 2004 року ОСОБА_2 , власниці сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0327509, передано земельну ділянку в натурі у розмірі 3,90 га (фізичних), за складом сільськогосподарських угідь-рілля. Земельна ділянка № НОМЕР_5 розташована в масиві № 44 (а.с. 64). Однак дана технічна документація не містить ні копії самого сертифікату, ні кадастрового номеру земельної ділянки, для виділення якої в натурі ця документація розроблялась.

Також, із дослідженої судом технічної документації (2017МФ180ДАН000026) за 2017 рік (а.с. 23-45) вбачається, що дана технічна документація розроблялась з метою виділення в натурі земельної частки (паю) належній ОСОБА_2 на підставі сертифікату направо на земельну частку (пай) серії ОД № 0327064 від 03 травня 2017 року у розмірі 4.73 га, яке вона успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті гр. ОСОБА_3 та розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації № 508/А-2017 від 22 червня 2017 року. Згідно акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання за 2017 рік, межові знаки передано ОСОБА_2 , власнику земельної з кадастровим номером (не читається), яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 , площею 4,0434 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 43). Однак у даному документі кадастровий номер земельної ділянки не зазначено належним чином. Також у документі під назвою «Технічне завдання» в п. 1 зазначено Кадастровий номер земельної ділянки, який не можливо прочитати повністю. Розташування земельної ділянки: Долинська сільська рада Ананьївського району Одеської області (масив 77-78 ділянка №817) (а.с. 26). Будь-яких інших документів, щодо земельної ділянки № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 , площею 4,0434 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходить на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області із зазначенням кадастрового номеру цієї ділянки позивачем не надано. Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на який посилається позивач у позовній заяві, про реєстрацію права власності №95194119 від 21 серпня 2017 року, реєстраційний номер 202, номер запису про право власності: 21981443, державний реєстратор Чернієнко О.В., Центр надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації, не надано.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що заповіт, яким ОСОБА_2 заповіла йому земельну ділянку площею 3,90 га, кадастровий номер :01:002:0016, було посвідчено держаним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори 20 лютого 2016 року, а успадкувала ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 4,73 га, після смерті своєї сестри, ОСОБА_3 , лише 30 липня 2016 року. Позивач вважає очевидним, що з урахуванням викладеного, він має успадкувати після смерті ОСОБА_2 саме земельну ділянку № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 площею 4,0434 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0645 в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ Ткаченко О.В., зареєстрованим в реєстрі №1695. Також позивач зазначив, що крім нього, заява про прийняття спадщини ніким не подавалась, отже інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 2 статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази, не підтверджують викладені у позовній заяві обставини. За заповітом, складеним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належне їй право на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП імені Кірова, село Долинське Ананьївського району Одеської області, розміром 4,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідченим 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1695. Так у даному заповіті вказано лише розташування земельної частки (паю) та її розмір, без зазначення на підставі якого правовстановлюючого документу заповідачу належить право на земельну частку (пай), на яке складено заповіт, його серія, номер документу, коли і ким виданий, тощо. За інформацією, наданою Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, станом на 31 грудня 2012 року, ОСОБА_2 належало два сертифікати на право власності на земельну частку (пай) на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06.08.1996 року № 245 сертифікат серії ОД №0327509 від 30 вересня 1997 року, реєстр. № 498 на право на земельну частку (пай) на площу 4,73 в умовних кадастрових гектарах, та сертифікат серія ОД № 0327064, який видано на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року № 245, реєстр. №62 від 30 вересня 1997 року на право на земельну частку (пай) на площу 4,73 га в умовних кадастрових гектарах. Також був виданий ОСОБА_2 державний акт серії ЯА №084088 від 21 грудня 2005 року за № 0345 на право власності на земельну ділянку площею 3.90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий № :01:002:0016, відповідна технічна документація у відділі відсутня, що унеможливлює з`ясування підстав набуття права на вказану земельну ділянку, та саме цю ділянку позивач успадкував. Доказів на підтвердження того, що саме згідно сертифікату серії ОД № 0327064 від 03 травня 2017 року земельній ділянці № 817, масив № НОМЕР_2 , площею 4,0434 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, присвоєно кадастровий номер :01:001:0645, суду не надано, інших доказів матеріали справи не містять.

Крім того пунктом 17 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Статтею 1245 ЦК України передбачено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

На підставі вище викладеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Головуюча суддя: Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили "___"_________________________ року

Оригінал судового рішення знаходиться в матеріалах судової справи №491/1320/23 Ананьївського районного суду Одеської області.