ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

17 червня 2024 року

м. Харків

справа № 629/6220/23

провадження № 22-ц/818/1685/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсотках за договором споживчого кредиту, за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 лютого 2024 року, ухвалене суддею Каращук Т.О., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсотках за договором споживчого кредиту.

В обгрунтування позову зазначає, що 21 січня 2021 року між КС «Лозівський взаємний кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір споживчого кредиту ПД №6 згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 20 000грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов`язком погасити кредит до 21 січня 2023 року. Згідно п.3.1. вказаного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 54% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключення дня оформлення кредиту. В разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу у відповідності до ст.625 нараховується 90% річних. Станом на жовтень 2023 року включно заборгованість позичальника за тілом кредиту відсутня. Разом з тим станом на жовтень 2023 року включно несплата позичальником прострочених траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках із застосуванням процентної ставки 54% річних за весь час прострочення позичальником платежів за період лютий 2021 року по жовтень 2023 року включно в сумі 14 326,09грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 лютого 2024 року позов КС «Лозівський взаємний кредит» - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі КС «Лозівський взаємний кредит», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач підтвердила виникнення зобов?язань за кредитним договором отримавши кредитні кошти та у подальшому здійснюючи оплати в рахунок погашення заборгованості. Більш того, вказані обставини відповідачкою не заперечувалися.

Вказує, що позовні вимоги грунтуються виключно на стягненні передбачених договором відсотків (54% річних) за користування кредитними коштами на підтвердження чого було надано розрахунок заборгованості.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 21 січня 2021 року між КС «Лозівський взаємний кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір споживчого кредиту ПД №6, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 20 000грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов`язком погасити кредит до 21 січня 2023 року.

У відповідності до п. 3.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, платіжним доручення на поточний рахунок Кредитодавця та/або за заявою Позичальника шляхом зарахування зобов`язань Кредитодавця по наданню кредиту, та/або за заявою Позичальника шляхом зарахування зобов`язань Кредитодавця по надання кредиту за іншим договором, або за заявою Позичальника шляхом зарахування коштів з додаткового пайового внеску.

Згідно п. 3.1 Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 54% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. В разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховуються 90% річних. Тип процентної ставки -фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за Договором можливе виключно за письмової згоди Позичальника. Орієнтовна реальна процентна ставка складає 54,75 % (у процентному виразі) та орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника на дату укладення цього Договору 33 449,75 гривень та включає у себе суму загального розміру кредиту та проценти за користування кредитом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

КС «Лозівський взаємний кредит» звертаючись до суду із даним позовом просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитними коштами за період з лютий 2021 року по жовтень 2023 року.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, окрім самого договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД №6 від 21 січня 2021 року, надав графік погашення кредиту та процентів від 21 січня 2021 року (який є додатком до договору споживчого кредиту), довідку від 24 жовтня 2023 року про стан заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №6 від 21 січня 2021 року та довідку від 24 жовтня 2023 року про стан нарахування та сплату відсотків за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №6 від 21 січня 2021 року.

Як вбачається із довідки від 24 жовтня 2023 року про стан заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №6 від 21 січня 2021 року заборгованість за тілом кредиту відповідачем було погашено 03 жовтня 2023 року.

Згідно довідки від 24 жовтня 2023 року про стан нарахування та сплату відсотків за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №6 від 21 січня 2021 року розмір заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за період з лютого 2021 року по жовтень 2023 року становить 14 326,09грн.

Висновки суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем факту отримання відповідачем кредитних коштів, у зв?язку із чим відсутності підстави для нарахування відсотків за користування кредитним коштами - є помилковими.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву факт укладання договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД №6 від 21 січня 2021 року, як і факт отримання за цим договором відповідачем (позичальником) кредитних коштів та у подальшому здійснених сплат в рахунок погашення заборгованості, останньою не заперечувався. Відповідач лише не погоджувалась із складеним позивачем розрахунком заборгованості, при цьому не наводячи свого розрахунку.

Крім того, як вбачається із графіку погашення кредиту та процентів від 21 січня 2021 року (який є додатком до договору споживчого кредиту), він також підписаний особисто відповідачкою, що поміж іншого підтверджує виникнення кредитних правовідносин між сторонами.

Встановивши, що позичальник надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків за користування кредитними коштами нарахованих за ст.1048 ЦК України

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За умовами договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД №6 сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - по 21 січня 2023 року. Відтак, у межах строку кредитування по 21 січня 2023 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Починаючи з 22 січня 2023 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Разом з тим, згідно позовних вимог КС «Лозівський взаємний кредит» просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по відсоткам за договором споживчого кредиту ПД №40 від 26 січня 2015 року за період з лютого 2021 року по жовтень 2023 року, тобто за межами строку дії договору, оскільки право позичальника на нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами припинилося 22 січня 2023 року.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштам за період з 01 лютого 2021 року по 21 січня 2023 року включно, яка з урахуванням наданого позивачем розрахунку становить 9 980,05грн.:

9 567,66грн. (з 01 лютого 2021 року по 31 грудня 2022 року) + 412,39грн. (за 21 день січня 2023 року).

Згідно п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладених обставин справи рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами нарахованими згідно ст.1048 ЦК України в розмірі 9 980,05грн.

Частинам 1, 2, 10, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, що КС «Лозівський взаємний кредит» при поданні позовної заяви сплачено 2 684грн. судового збору та за подання апеляційної скарги 4 026грн., усього - 6 710грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь КС «Лозівський взаємний кредит» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 674,65грн. = (14 326,09грн. - заявлені позовні вимоги : 9 980,05грн. - задоволені позовні вимоги = 1,4354 частина задоволених позовних вимог; 6 710грн. : 1,4354 = 4 674,65грн.).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» -задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 лютого 2024 року - скасувати.

Позов Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсотках за договором споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» (юридична адреса: вул. Перемоги, буд.4, нежитлове приміщення 1, м. Лозова, Харківська область, ) заборгованість по відсотках за договором споживчого кредиту за період з 01 лютого 2021 року по 21 січня 2023 року згідно ст.1048 ЦК України в розмірі 9 980,05грн. (дев?ять тисяч дев?ятсот вісімдесят гривень 05 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» (юридична адреса: вул. Перемоги, буд.4, нежитлове приміщення 1, м. Лозова, Харківська область, ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4 674,65грн. (чотири тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 65коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 червня 2024 року.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова