справа № 363/4835/20
головуючий у суді І інстанції Свєтушкіна Д.А.
провадження № 22-з/824/1704/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А Л А

12 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

перевіривши матеріали заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Кобилецького Вячеслава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кобилецького Вячеслава Вікторовича на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року

у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року задоволено первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу будівлі корівника площею 788,7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 26 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 103.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем нерухомого майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 420 грн 40 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу по 5 000 грн з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Кобилецький В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року в частині стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу, задовольнивши вимоги позивача в цій частині повністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кобилецького В.В.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року у частині розподілу судових витрат на правничу допомогу змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу по 13 050 грн з кожного.

11 листопада 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Кобилецького В.В., у якій він просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Розглянувши подану представником ОСОБА_1 - адвокатом Кобилецьким В.В. заяву, колегія апеляційного суду дійшла висновку про таке.

Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина 1, пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини 1, 2 статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом (частина 3 статті 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини 1 статті 183 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кобилецький В.В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, проте заявник не додав доказів направлення (надання) іншим учасникам справи копії указаної заяви з додатками.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, колегія апеляційного суду вважає, що порядок встановлений статтею 183 ЦПК України позивачем та його представником не дотриманий, а тому підстави для задоволення заяви про розподіл та стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись статями 260, 261, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 - адвоката Кобилецького Вячеслава Вікторовича про розподіл судових витрат залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська