Справа № 946/5109/24
Провадження № 2/946/2743/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2024 позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3068 га, що розташована на території колишньої Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0146. Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В. № 216/02-14 від 07 червня 2024 року, йому було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини.

10.07.2024 ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просить встановити факт, що ОСОБА_4 постійно проживав разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3068 га, що розташована на території колишньої Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0146.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою первісні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони знали сім`ю ОСОБА_6 , вказали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 30 квітня 2006 року.

Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3068 га, що розташована на території колишньої Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0146, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 895465 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 27.12.2005 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03.05.2006 Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 06 жовтня 2003 року, посвідченого секретарем Озернеської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 182, ОСОБА_3 , усе своє майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те що за законом на день смерті буде їй належати і на що вона матиме право, заповіла ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77239857 від 07 червня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., заповіт ОСОБА_3 від 06.10.2003 року, зареєстрований за № 182 не змінювався та не скасовувався.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місяця перебування фізичної особи.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тобто по відношенню до спадкоємця, який на час відкриття спадщини постійно проживав спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на 30.04.2006 року, що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вважаються такими, що прийняли спадщину, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 23 січня 2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3068 га, що розташована на території колишньої Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0146, яку він прийняв після смерті матері, ОСОБА_3 , однак не оформив свої спадкових прав.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68470154 від 10 лютого 2022 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт складений ОСОБА_4 , відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

-донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 05 липня 1980 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

-син ОСОБА_9 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 17 січня 1975 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області при розгляді справи № 946/1907/22, ОСОБА_9 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини.

В свою чергу, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26 жовтня 2021 року за №4878, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В. № 216/02-14 від 07 червня 2024 року, позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє первісні та зустрічні позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1234, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3068 га, що розташована на території колишньої Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0146.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3068 га, що розташована на території колишньої Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0146.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 12 листопада 2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар