Справа № 229/1087/24
Провадження № 2/229/948/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Феняка О. Р.,

за участю секретаря судового засідання Бровченко Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до Дружківської міської територіальної громади в особі Дружківської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до Дружківської міської територіальної громади в особі Дружківської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, в якому просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно належало померлій на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22 квітня 1994 року, видане Бюро приватизації житла виконавчого комітету Дружківської міської ради. 28 грудня 2016 року, ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, що буде належати їй по закону на день її смерті, а також все те, на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_1 . Відповідно до листа приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Гнатенко В.Л. від 05.02.2024 р. №48/01-16, позивачу було повідомлено, що він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише в судовому порядку.

У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою у зв`язку із введенням в Україні режиму карантину, воєнного стану та активними бойовими діями за місцем його реєстрації, проживання та місцем розташування спадкового майна. З моменту ведення воєнного стану в Україні, зважаючи на активні бойові дії на території Донецької області будь-які органи державної влади тривалий час не працювали, зокрема, на території м.Дружківка робота як державних так і приватних нотаріальних контор була призупинена, державні реєстри були відключені, приміське та міжміське автотранспортне сполучення також не працювало, що є фактичним, беззаперечним і достовірно існуючим загальновідомим фактом. Лише нещодавно, позивач дізнався про те, що в Донецькій області запрацювали приватні нотаріальні контори.

За вказаних обставин єдиним можливим способом забезпечення позивачу можливості подати заяву про прийняття спадщини після спливу встановленого ст. 1270 ЦК України 6-ти місячного строку є звернення з відповідним позовом до суду.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 лютого 2024 року відкрито провадження, ухвалено судовий розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 10 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судово розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Від представника позивача надійшла заява, в якій просить провести розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі. Також вказав, що не заперечують проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Судом встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Дружківка Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дружківка Донецької області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка сел. Моспіно Макіївського району Донецької області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 18 квітня 2023 року Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №717).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно належало померлій на праві власності, що підтверджується: свідоцтвом про право власності на житло видане 22 квітня 1994 року Бюро приватизації житла виконавчого комітету Дружківської міської ради.

28 грудня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори Алексєєвою В.Є., за яким все належне їй майно в тому числі квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вона заповіла позивачу ОСОБА_1 .

На усне звернення представнику ОСОБА_1 ОСОБА_4 щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Гнатенко В.Л. листом від 05.02.2024 р. № 48/01-16 роз`яснено, що позивачем в установлений законом строк не подано відповідну заяву та він не був зареєстрований постійно разом із спадкодавцем, тому строк про прийняття спадщини пропущений. Разом із тим рекомендовано позивачу звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті батька за заповітом. Однак, позивач не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку.

Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс 17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку із об`єктивними, непереборними труднощами, що стало перешкодою до реалізації своїх спадкових прав та пропуску шестимісячного строку. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які дають правові підстави вважати їх поважними.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 81, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до Дружківської міської територіальної громади в особі Дружківської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олександр ФЕНЯК