Провадження № 2/161/5332/24
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

12 листопада 2024 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Мазур Д.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В :

08.11.2024 адвокат Стретович І.С. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області і з позовною заявою до відповідачів Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди у розмірі.

Вивчивши подану позовну заяву, суддя дійшов до висновку, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Представником позивача подано позовну заяву через «Електронний суд», яка не відповідає вимогам до змісту та форми заяви, зокрема:

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивач посилається на вимоги п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» стверджуючи, що звільнений від сплати судових витрат.

Так, згідно п. 13. ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» - зазначено, що судовий збір не справляється зокрема, за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Майнова шкода це збитки, заподіяні майну фізичної або юридичної особи внаслідок заподіяння їй шкоди або невиконання укладеного з нею договору. Тобто, законодавець чітко передбачив обставини за яких судовий збір не сплачується, дана норма закону передбачає пільги щодо сплати судового забору за подання позову про відшкодування шкоди заподіяної майну особи.

З поданого позову встановлено, що подана позивачами позовна заява місить вимоги щодо стягнення саме моральної шкоди, а не відшкодування шкоди заподіяної майну.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди.

Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою. Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3028 гривень. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставкою 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн., або надати докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Виходячи з цих обставин, заявлені позивачами сума шкоди в позові не обґрунтована, зокрема: зміст позовних вимог щодо кожного з двох відповідачів; в чому полягає завдана їм моральна шкода та якими доказами підтверджується завдання позивачам моральної шкоди в кожному конкретному випадку; якими міркуваннями керувався позивач при визначенні розміру моральної шкоди; чи оскаржував позивач неправомірні, на його думку, дії досудового органу, якщо так, то яке прийнято рішення.

Позивачами не повно викладено обставини справи із зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення моральної шкоди та не додано відповідного розрахунку, згідно якого позивач оцінив свої матеріальні та моральні страждання.

На підставі наведеного, оскільки вказана позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, вважаю, що до даної заяви слід застосувати правила ч. 1ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування- залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур