Ухвала

03 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 703/1672/23

провадження № 61-12599ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» (далі - КП «Смілакомунтеплоенерго») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг з оплати послуги постачання теплової енергії за період з лютого 2018 року до березня 2023 року в розмірі 55 262,95 грн, інфляційні втрати в сумі 6 305,47 грн, 3 % річних у сумі 2 269,60 грн, пеню в сумі 162,02 грн.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати, що послуги з централізованого опалення належної йому квартири від КП «Смілакомунтеплоенерго» не отримував, не отримує та не має наміру отримувати; визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зловживає правом вимоги грошових коштів з нього; визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» здійснює і використовує щодо нього нечесну та агресивну підприємницьку практику, яка містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу; визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зібрало, зберігає, використовує та поширює конфіденційну інформацію про його особу без його згоди; визнати за ним право на отримання відшкодування завданої моральної (немайнової) шкоди з КП «Смілакомунтеплоенерго»; стягнути з КП «Смілакомунтеплоенерго» на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок порушення його прав в сумі 192 000,12 грн; постановити окрему ухвалу з метою сприяння розкриттю кримінальних правопорушень захисту особи, її прав, свобод, власності від злочинних та кримінально протиправних посягань, щодо посадових осіб КП «Смілакомунтеплоенерго» та направити до відповідних органів для ініціювання у встановленому законом порядку притягнення їх до відповідальності за вчинення щодо нього злочину, передбаченого частиною шостою статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», статей 189, 192, 355, 356, 366, 367 КК України та направити органу досудового розслідування.

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області рішенням від 22 лютого 2024 року позов КП «Смілакомунтеплоенерго» задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» заборгованість за надання послуг з постачання теплової енергії за період з лютого 2018 року до березня 2023 року в розмірі 55 262,95 грн, втрати від інфляції у розмірі 6 305,47 грн, 3 % річних у розмірі 2 269,60 грн, пеню у розмірі 162,02 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив.

Черкаський апеляційний суд постановою від 23 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року - без змін.

02 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року з пропуском стоку на касаційне оскарження.

Разом із цим, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року отримано ним 03 серпня 2024 року, на підтвердження чого надано копію супровідного листа апеляційного суду від 25 липня 2024 року № 703/1672/23/11214/2024 та копію поштового конверту з трек-номером 539.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку, тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке мотивовано тим, що при звернення до суду з первісним позовом КП «Смілакомунтеплоенерго» було сплачено судовий збір в розмірі 2 684,00 грн, отже за подання касаційної скарги йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 368,00 грн. Він є пенсіонером та отримує пенсію за віком, інших доходів не має. Розмір його річного доходу за період з липня 2023 року до липня 2024 року становить 44 807,89 грн, що перевищує 5 % його річного доходу за попередній календарний рік. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підтвердження наведеного заявником надано відповідні докази: довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30 липня 2024 року № 1319, з якої видно, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка за період з липня 2023 року до липня 2024 року склала 44 807,89 грн; відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 30 липня 2024 року, з яких видно, що інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року до 1 квартал 2024 року відсутня.

Клопотання підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Отже, ОСОБА_1 на підставі частини третьої статті 22 Закону України про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення в частині його зустрічного позову до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача, а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги в цій частині не підлягає процесуальному вирішенню.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Надана ОСОБА_1 довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30 липня 2024 року № 1319 не може вважатися достатньою підставою для його звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження судових рішень щодо задоволення позову КП «Смілакомунтеплоенерго» до нього про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення, оскільки не підтверджують того, що майновий стан ОСОБА_1 на день звернення з касаційною скаргою перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі, так як не містить інформації, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, тобто за період з 1 кварталу до 4 квартал 2023 року.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Враховуючи зазначене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження судових рішень про задоволення позову КП «Смілакомунтеплоенерго» до нього про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення задоволенню не підлягає.

За таких обставин, заявнику в цій частині необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 5 368,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 5 368,00 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення) або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім цього, пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, ОСОБА_1 в касаційній скарзі не зазначено його номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.

Також, відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він оскаржує судові рішення з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України, а саме - в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід (пункт 2 частини першої статті 411 ЦПК України). А також зазначає пункти 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд не дослідив зібрані у справі докази; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, посилання у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази) має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на пункт 1, 2 або 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень з підстав невідповідності висновків суду постанові Верховного Суду, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні або у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного Суду, у касаційній скарзі, крім відповідної постанови Верховного Суду, повинно бути зазначено відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтування і мотивування такої підстави.

Зазначаючи у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження судових рішень відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказувати щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Ураховуючи наведене, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, та в якій зазначити номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету; згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року в частині задоволення позову Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев