Справа № 185/6328/24
Провадження № 2/185/3590/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 червня 2024 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Богданівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Богданівської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 .

14 червня 2024 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивачка посилається на те, що вона зареєстрована та фактично проживає у зазначеному будинку з 05 квітня 1989 року, добросовісно та безперервно володіє та користується цим нерухомим майном. Будинок належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 28 червня 1989 року. Спадкоємців позивачка не знає і тому зазначений об`єкт нерухомості на даний час не має власника.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

1. Відповідно до вимог пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 83 ЦПК України на позивача покладено обов`язок подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (частина 1 статті 84 ЦПК України).

За змістом позовної заяви та доданих до неї документів право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28 червня 1989 року Павлоградським райвиконкомом.

Позивачка вказує у тексті позовної заяви таке: «спадкоємців я не знаю, тому зазначений об`єкт нерухомості на даний час не має власника».

Отже за змістом заяви ОСОБА_1 власниця спірного будинку ОСОБА_2 померла, а будинок є безхазяйним майном. Проте жодного доказу, який підтверджує зазначені обставини, у тексті позовної заяви не зазначено. Зокрема не вказано, коли саме померла власниця будинку, чим підтверджується факт її смерті, які дії вчинила позивачка для отримання доказів на підтвердження вказаних нею обставин.

Як визначено статтею 335 Цивільного кодексу України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Додані до позовної заяви документи не містять рішення суду про передання спірного будинку у комунальну власність як безхазяйного майна.

2. Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року, справа № 924/925/17 зроблено висновок, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. При цьому така особа має не визнавати або оспорювати це право позивача, і між сторонами має існувати спір про право, який суд вирішує у порядку позовного провадження. Отже, встановлення власника майна і його волі щодо передачі майна у володіння є обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору у справі про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Позивачка зазначає, що вона проживає в будинку та користується ним, однак не вказує, на якій підставі вона вселилася в будинок та зареєструвалася у ньому, чи укладався будь-який договір з власницею майна.

Тому слід надати строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання уточненої позовної заяви.

Згідно з частиною 2 статті 185 ЦПК України, строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Богданівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Надати строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя У.М. Болдирєва