Справа № 127/2-1455/2010
Провадження № 22-ц/801/1141/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 рокуСправа № 127/2-1455/2010м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Міхасішина І. В., Сопруна В. В.

Секретар: Кобенда Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2024 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Короля Володимира Володимировича, Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», на дії/ бездіяльність органу примусового виконання,

Ухвалу постановила суддя Романюк Л. Ф.

Ухвалу постановлено о 12.38 год в м. Вінниці

Повний текст ухвали складено 26 березня 2024 року,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на дії державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Короля В. В., за участю заінтересованої особи: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

З урахуванням поданих 21 грудня 2023 року та 28 лютого 2024 року скарг в уточненій редакції, просила визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Короля Володимира Володимировича щодо відкриття виконавчого провадження № 66044434 по виконанню виконавчого листа № 2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06 грудня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 липня 2021 року.

Скарга мотивована тим, що 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці, правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області, було видано виконавчий лист № 2-1455-2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн.

09 липня 2021 року відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 66044434 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Королем В. В. було відкрито виконавче провадження № 66044434 по виконанню вказаного виконавчого листа на суму 1 011178,97 грн.

Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є правонаступником Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного виконавчого листа вона вважає протиправними, виходячи із наступного.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (діючого у редакції на час видачі виконавчого листа) строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив три роки, тому виконавчий лист, виданий 06 грудня 2010 року мав бути пред`явленим до виконання до 06 грудня 2013 року. У виконавчому листі вказаний строк його виконання до 25 травня 2013 року.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вона вважає, що державний виконавець помилково відкрив виконавче провадження.

Оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 липня 2021 року вона не отримувала. Про неї їй стало відомо зі змісту апеляційної скарги АТ «Ощадбанк», в якій серед іншого стягувач посилається і на цю постанову про відкриття виконавчого провадження. Дану апеляційну скаргу вона отримала із Вінницького апеляційного суду засобами електронного суду 07 грудня 2023 року.

Враховуючи, що оскаржувана постанова датована 09 липня 2021 року, а про її існування їй стало відомо лише 07 грудня 2023 року, тому строк на подання скарги слід поновити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Короля В. В. щодо відкриття виконавчого провадження № 66044434 по виконанню виконавчого листа № 2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06 грудня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , неправомірними та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 липня 2021 року.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Зазначає, що ухвалу суду вважає незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції при винесенні ухвали не звернув уваги на те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був перерваний у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу згідно постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 лютого 2019 року по виконавчому провадження ВП 57240928, від 03 грудня 2020 року по виконавчому провадження ВП 60180090, від 29 червня 2021 року по виконавчому провадженню ВП № 63834270, від 30 липня 2021 року по виконавчому провадженню ВП 66044434.

Також суд не взяв до уваги, що відповідно до рішення суду від 11 травня 2010 року існує два солідарних боржники: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . У випадку залишення оскаржуваної ухвали суду апеляційною інстанцією без змін, весь тягар боргу буде покладений на іншого боржника поручителя ОСОБА_2 .

Задовольнивши скаргу ОСОБА_1 , суд порушив право стягувача на повернення боргу, а також на відновлення порушеного свого права, в тому числі поклав весь тягар сплати виключно на поручителя іншого боржника. Стягувач, скористався своїм правом на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання, звернувшись до виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа, за якою було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 липня 2021 року.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки запереченням і доказам, наданих стягувачем на підтвердження факту пропуску боржником строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 липня 2021 року. Так, боржнику, яка діяла і діє через свого представника адвоката Оверковського К. В. про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2021 року за № 66044434, стало відомо 22 вересня 2023 року із письмових пояснень банку на скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця (провадження у суді першої інстанції № 4-с/127/51/23), які були направлені на адресу електронної пошти представника ОСОБА_1 адвоката Оверковського К. В.

Судом першої інстанції в порушення норм процесуального права, закріплених зокрема у статтях 263, 264, 76, 89 ЦПК України, не встановлено чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення і якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; не звернуто увагу та не надано оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відзиві на апеляційну скаргу, який подав представник боржника ОСОБА_1 адвокат Оверковський К. В., зазначено, що оскільки прийнята раніше постанова про відкриття виконавчого провадження від 21 вересня 2018 року є незаконною, що визнано судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому і всі послідуючі постанови про відкриття виконавчого провадження є не законними, у тому числі і постанова № 66044434 від 09 липня 2021 року. Тому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Державний виконавець не надіслав відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник стягувача АТ «Ощадбанк» Лобанов О. О. підтримав апеляційну скаргу і просить її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Оверковський К. В. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду просить залишити без змін.

Державний виконавець Король В. В., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань не надіслав.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції вказав на те, що державний виконавець без законних підстав, після спливу трирічного строку для пред`явлення стягувачем АТ «Ощадбанк» виконавчого документа до виконання, 09 липня 2021 року, в порушення вимог закону, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06 грудня 2010 року про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист по справі № 2-1455-2010 в частині боржника ОСОБА_1 про солідарне стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованості за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн. Рішення суду набрало законної сили 24 травня 2010 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання до 24 травня 2013 року.

13 січня 2011 року відкрито виконавче провадження № 23632137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1455-2010.

Постановою державного виконавця від 01 червня 2011 року виконавчий лист повернутий стягувачу на підставу пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Постановою від 24 листопада 2011 року повторно відкрито виконавче провадження № 30027722 з примусового виконання виконавчого листа.

Постановою державного виконавця від 06 грудня 2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

13 травня 2013 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 37852528 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1455-2010, який був повернутий стягувачу постановою державного виконавця від 29 грудня 2014 року у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення.

18 вересня 2018 року стягувач АТ «Ощадбанк» пред`явило виконавчий документ до виконання.

Постановою державного виконавця від 21 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57240928 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1455-2010.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року ухвалу Вінницького міського суд Вінницької області від 04 грудня 2019 року скасовано, прийнято нову постанову, якою скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т. В. щодо відкриття виконавчого провадження № 57240928 неправомірним. Скасовано постанову головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т. В. від 21 вересня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 578240928 з виконання виконавчого листа № 2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06 грудня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року залишено без задоволення касаційну скаргу АТ «Ощадбанк», а постанову Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залишено без змін.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Королем В. В. 09 липня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66044434 з виконання виконавчого листа № 2-1455-2010, виданого 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 011 178,97 грн. (а. с. 50).

Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверухою Ж. А. винесеною 30 липня 2021 року у виконавчому провадженні № 66044434, виконавчий лист № 2-1455-2010, виданий 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 011 178,97 грн., повернутий стягувачу, оскільки майна, належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено (а. с. 52).

27 лютого 2024 року представник боржника ОСОБА_1 адвокат Оверковський К. В. надіслав до суду заяву, у якій зазначив своє клопотання про поновлення строку для звернення із скаргою на дії державного виконавця. В заяві звернув увагу на те, що строк на оскарження постанови не пропущено, оскільки порушення прав та інтересів боржника є триваючим, а також державним виконавцем не надано до суду доказів того, що боржник була належним чином повідомлена про відкриття 09 липня 2021 року виконавчого провадження № 66044434 шляхом винесення оскаржуваної нею постанови.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на день видачі виконавчого листа 06 грудня 2010 року) виконавчі листи та інші судові документи для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Поширення дії положень Закону України «Про виконавче провадження» на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що є діючою з 05 жовтня 2016 року) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина 1). Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частина 2).

І на час видачі виконавчого листа № 2-1455-2010 06 грудня 2010 року, і на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 липня 2021 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив три роки.

Виконавчий документ неодноразово пред`являвся до виконання та повертався стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, зокрема, на підставі постанови державного виконавця від 29 грудня 2014 року.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу 29 грудня 2014 року) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно частини 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу 29 грудня 2014 року) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діє з 05 жовтня 2016 року та є чинною на день винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2021 року) встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на день винесення оскаржуваної постанови 09 липня 2021 року) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, з моменту переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення, яким у даному випадку є 30 грудня 2014 року.

Отже, стягувач АТ «Ощадбанк» вправі був пред`явити виконавчий документ до виконання з дня переривання цього строку до 30 грудня 2017 року, проте, пред`явив його до виконання у липні 2021 року, тобто після спливу трьох років з дня винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на день винесення оскаржуваної постанови від 09 липня 2021 року) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на день винесення оскаржуваної постанови від 09 липня 2021 року) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стягувач АТ «Ощадбанк» з відповідною заявою у встановленому законом порядку до суду не звертався, тому суд не постановляв ухвалу про поновлення стягувачу строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Державний виконавець не наділений повноваженнями вирішення питання про поновлення пропущеного стягувачем строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у тому числі і при одночасному винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження. Вирішення такого питання віднесено до виключної компетенції суду.

Зваживши на те, що стягувач АТ «Ощадбанк» звернувся до державного виконавця з пропуском трирічного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а державний виконавець, з порушенням вимог закону відкрив 09 липня 2021 року виконавче провадження № 66044434 після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність дій державного виконавця та скасування оскаржуваної боржником постанови про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 линя 2021 року.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16 вересня 2020 року та від 02 липня 2024 року, прийнятих у цій справі.

Не впливають на висновки суду доводи апеляційної скарги в тому, що суд першої інстанції при винесенні ухвали не звернув уваги на те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був перерваний у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу згідно постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 лютого 2019 року по виконавчому провадження ВП 57240928, від 03 грудня 2020 року по виконавчому провадження ВП 60180090, від 29 червня 2021 року по виконавчому провадженню ВП № 63834270, від 30 липня 2021 року по виконавчому провадженню ВП 66044434, оскільки всі ці постанови про повернення виконавчого листа стягувачу винесені державними виконавцями у виконавчих провадженнях, по яких були визнанні незаконним та скасовані постанови державних виконавців про відкриття виконавчого провадження. Із наведеного слідує, що виконавчі провадження відкриті незаконно і всі дії в їх межах, вчинені поза законом, тому не породжують правових наслідків.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд не взяв до уваги, що відповідно до рішення суду від 11 травня 2010 року існує два солідарних боржники: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і у випадку залишення оскаржуваної ухвали суду апеляційною інстанцією без змін, весь тягар боргу буде покладений на іншого боржника поручителя ОСОБА_2 , а задовольнивши скаргу ОСОБА_1 , суд порушив право стягувача на повернення боргу, а також на відновлення порушеного свого права, в тому числі поклав весь тягар сплати виключно на поручителя іншого боржника; стягувач, скористався своїм правом на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання, звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа, за якою було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 липня 2021 року, спростовуються тим, що як учасники судового процесу та їхні представники, так і учасники виконавчого провадження, повинні добросовісно користуватися наданими їм правами, не порушуючи при цьому законних прав інших учасників та вимог закону. Закон захищає порушене право добросовісних учасників, зокрема і у випадку пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, шляхом звернення із відповідною заявою про поновлення такого строку лише до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, а не до будь-якого іншого органу. Стягувач АТ «Ощадбанк», пропустивши строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, такого відповідного звернення до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, не подавав. Про такі обставини зазначалося у судових рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанції при розгляді аналогічних скарг боржника ОСОБА_1 на дії органу примусового виконання, яким виносилися постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема № 57240928 від 21 вересня 2018 року, № 63834270 від 08 грудня 2020 року, № 72063234 від 20 червня 2023 року з виконання виконавчого листа № 2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 06 грудня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , і які скасовувалися у судовому порядку, а дії державних виконавців визнавалися неправомірними.

Щодо доводів апеляційної скарги в тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки запереченням і доказам, наданих стягувачем на підтвердження факту пропуску боржником строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 66044434 від 09 липня 2021 року, оскільки боржнику, яка діяла і діє через свого представника адвоката Оверковського К. В. про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2021 року за № 66044434, стало відомо 22 вересня 2023 року із письмових пояснень банку на скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця (провадження у суді першої інстанції № 4-с/127/51/23), які були направлені на адресу електронної пошти представника ОСОБА_1 адвоката Оверковського К. В.

Законом України «Про виконавче провадження» визначений порядок надсилання документів виконавчого провадження учасникам виконавчого провадження. Статтею 28 зазначеного закону встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (частина 1). Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку (частина 6).

Боржник ОСОБА_1 , подавши 13 грудня 2023 року до суду скаргу на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в її обґрунтуванні зазначила, що копію оскаржуваної постанови вона не отримувала, а про її існування їй стало відомо лише 07 грудня 2023 року, тому вважає, що строк на подання скарги слід поновити, про що вона просила суд у своїй заяві, поданій до суду 27 лютого 2024 року.

У даній справі органом примусового виконання, чиї дії/бездіяльність оскаржила боржник, є Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним виконавцем якого 09 липня 2021 року винесена постанова № 66044434 про відкриття виконавчого провадження. При цьому цей орган примусового виконання в заперечення доводів боржника не надав до суду належних доказів виконання ним вимог статті 28 Закону Україин «Про виконавче провадження» щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження шляхом отримання боржником відповідної копії постанови № 66044434 від 09 липня 2021 року. Стягувачем також не надано таких доказів належного повідомлення боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Твердження стягувача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, закріплених зокрема у статтях 263, 264, 76, 89 ЦПК України, та не встановлення обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення і якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; не звернуто увагу та не надано оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, є безпідставними та спростовуються викладеним у даній постанові.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Увалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіІ. В. Міхасішин
В. В. Сопрун

Повний текст судового рішення складено 10 жовтня 2024 року