Справа №701/1055/24
Номер провадження2/701/436/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральних та матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування моральних та матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставу своїх вимог спирається на те, що вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 12.08.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 НМДГ (680 грн.). Вказаний вирок суду набрав законної сили. Відповідно до вироку судом встановлено, що ОСОБА_3 , 29.05.2024 близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на місцевому стадіоні в адміністративних межах с. Іваньки Уманського району Черкаської області, діючи з прямим умислом та на ґрунті неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи металевий лом наніс йому один удар в область потиличної ділянки голови, та один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_1 , та продовжуючи неправомірні дії, повалив потерпілого ОСОБА_1 , на землю та продовжив завдавати удари по тілу, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_1 , тілесні ушкодження у виді синців на повіках лівого ока, в потиличній ділянці справа, в лівій виличній ділянці, на грудній клітці справа, на лівій боковій поверхні шиї, які спричинені дією тупого твердого предмету, які згідно з висновком експерта в галузі судово-медичної експертизи від 26.07.2024 № 05-9-01/288, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , завдав потерпілому ОСОБА_1 , моральної шкоди. Незаконними діями ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_1 , завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу отримання ним тілесних ушкоджень, стану постійної психоемоційної напруги, важкості виконання повсякденних обов`язків, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я та життя вцілому, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 25.09.2024 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але надали суд заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 12.08.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн., в дохід держави. Судом встановлено, що ОСОБА_3 , 29.05.2024 близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на місцевому стадіоні в адміністративних межах с. Іваньки Уманського району Черкаської області, діючи з прямим умислом та на ґрунті неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи металевий лом наніс йому один удар в область потиличної ділянки голови, та один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_1 , та продовжуючи неправомірні дії, повалив потерпілого ОСОБА_1 , на землю та продовжив завдавати удари по тілу, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_1 , тілесні ушкодження у виді синців на повіках лівого ока, в потиличній ділянці справа, в лівій виличній ділянці, на грудній клітці справа, на лівій боковій поверхні шиї, які спричинені дією тупого твердого предмету, які згідно з висновком експерта в галузі судово-медичної експертизи від 26.07.2024 № 05-9-01/288, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У кримінальному провадженні позивача визнано потерпілим. Вказаний вирок суду набрав законної сили. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , завдав позивачу ОСОБА_1 , моральної шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт протиправних дій ОСОБА_3 , підтверджений вироком суду і не підлягає доведенню.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналогічне роз`яснення щодо визначення розміру моральної шкоди міститься і в п. 9 постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

При цьому в п. 4 вказаної постанови зазначається, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Оскільки нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1177 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, має бути визначений судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Одночасно суд враховує, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії»), а також в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28.03.2007, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

В своїй постанові від 29.11.2019 Верховний Суд у справі № 213/4098/18 (провадження № 61-14398св19) констатував, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

За ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність в частковому задоволенні позовних вимог та стягненні з відповідача на користь позивача 20 000 грн., завданих моральних збитків, оскільки внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано моральної шкоди яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу отримання ним тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Суд дослівши договір про надання правової допомоги № 33/24 від 20.06.2024 року, акт прийому-передачі виконаних робіт від 17.09.2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордера від 17.09.2022 року, які додані до справи, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому судові витрати у справі стягуються з відповідача на користь держави в розмірі 484,48 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 76-79, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. 1177 ЦК України, ст. 128 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 ) моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій у сумі 20 000 грн., (двадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 грн., (п`ять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 484,48 (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) на рахунок (IBAN) UA0026001 (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко