Номер провадження: 88-ц/813/23/24
Справа № 1519/2-4697/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

при секретарі: Узун Н.Д.

за участю: прокурора Бондаревського О.М., представника Одеської міської ради Бутрик А.О., представника ОСОБА_1 адвоката Возіяна А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою адвоката Возіяна Андрія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 про стягнення грошової вартості земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебувала цивільна справа за позовом прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 про стягнення грошової вартості земельної ділянки.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року позовні прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено частково. Судом стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошові кошти у розмірі 331 253 гривні, що дорівнює вартості земельної ділянки, площею 0,0904 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :68:002:0028. У задоволенні позову до Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу адвоката Клименка Олега Вікторовича в інтересах Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» ( далі ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів») задоволено частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 про стягнення грошової вартості земельної ділянки відмовлено. Вирішено питання щодо перерозподілу судових витрат.

27 лютого 2024 року адвокат Возіян Андрій Андрійович в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у якій просить задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким залишити в силі рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року, обґрунтовуючи заяву тим, що на даний між ОСОБА_1 та ГО «Одеська обласна організація автомобілістів» було підписано мирову угоду від 29 січня 2024 року, згідно умов якої ГО «Одеська обласна організації автомобілістів» не заперечує та не має претензій щодо права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, загальною площею 0,0904 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :68:002:0028 та відмовляється від будь-яких претензій на будівлю літ «Б», зазначену в п. 1.5. даної угоди, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме нежитлове приміщення, загальною площею 5,7 кв.м, що розташоване на земельній ділянці кадастровий номер: :68:002:0028, а тому рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року по справі №1519/2-4697/11 не було вирішено питань щодо прав чи обов`язків ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів».

Отже, представник відповідача вважає, що вказана обставина є підставою для перегляду постанови Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року по справі №1519/2-4697/11, оскільки свідчить про відсутність права ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» на оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року.

Відповідач ОСОБА_1 вважає, що укладення між ним та ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» мирової угоди, є згідно п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» звернувся до апеляційного суду із заявою, згідно якої підтвердила укладення з Ткаченком В.В. мирової угоди та не заперечувала проти задоволення заяви представника відповідача Возіяна А.А. про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року по справі №1519/2-4697/11 за нововиявленими обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені у заяві адвоката Возіяна А.А. в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 27 лютого 2024 року, заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Возіян А.А., та заперечення на заяву представника прокуратури Одеської області Бондаревського О.М. та представника Одеської міської ради Бутрик А.О., колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно із частинами 1-4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського Суду з прав людини, що законодавчо ґрунтується на нормах пункту першого Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року», згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, у якій зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 1 статті 6 та статтею 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального судочинства. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено у частині 1 та пункту 1, 3 частини 2 статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частинами 4 та 5 статті 423 ЦПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року у справі №2-4083/2009 (провадження №61-7146св20) зробив наступний правовий висновок: «Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичним даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення заново виявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (Pravednaya v. Russia, заява №69529/01, §27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Наведені у заяві відповідача обставини є істотними для справи обставини, не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду справи, адже виникли тільки 29 січня 2024 року коли між ОСОБА_1 та ГО «Одеська обласна організація автомобілістів» було підписано мирову угоду.

У частині 1 статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті та правового висновку Верховного Суду України у постанові від 03 лютого 2016 року у справі №6-885цс15, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Отже, первинним для розгляду апеляційної скарги адвоката Клименка О.В. в інтересах ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» - особи, яка не брала участь у цій справі, було з`ясування апеляційним судом тієї обставини, чи вирішив суд оскаржуваним рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів».

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі №1519/2-4697/11 було встановлено, що при новому розгляді справи №1519/2-4697/11 підставою для зміни предмету позову з витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на стягнення грошової компенсації вартості земельної ділянки з відповідача ОСОБА_1 у заяві прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради від 17 грудня 2018 року зазначено те, що на земельній ділянці, площею 0,0904 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :68:002:0028, що є предметом розгляду, знаходиться виставочно-демонстраційний салон, загальною площею 18,5 кв.м, належний відповідачу ОСОБА_1 , а тому повернути вказану земельну ділянку в натурі до комунальної власності Одеської міської ради неможливо, у зв`язку з чим відшкодуванню підлягає вартість земельної ділянки в розмірі 331 253 грн (т. 1, а.с. 195-198).

Право на склад автостоянки №35 під літ. «Б», що належить на праві власності ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», який відповідач ОСОБА_1 вважає приміщенням виставочно-демонстративного автосалону, загальною площею 18,5 кв.м, що розташований на земельній ділянці, площею 0,0904 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :68:002:0028, оспорюється останнім у Малиновському районному суді м. Одеси, де у теперішній час розглядаються справи №521/13024/19 за позовом ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПП «Автолюбитель», третя особа, Одеська міська рада, про визнання договорів купівлі-продажу автосалону недійсними та №521/12882/19 за позовом ОСОБА_1 до ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», ВК Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення та скасування державної реєстрації.

Починаючи з 16 січня 2013 року, з моменту примусового виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2011 року по справі №1519/2-4697/11 про витребування у ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради земельної ділянки, площею 0,0904 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :68:002:0028, до моменту винесення оскаржуваного рішення суду до 17 січня 2019 року, вказана земельна ділянка була повернути її законному володільцю територіальній громаді в особі Одеської міської ради, і весь цей час перебувала у її володінні.

За таких підстав, колегія суддів у постанові від 22 січня 2020 року у справі №1519/2-4697/11 дійшла висновку про те, що у даному випадку вважається, що ухвалене судове рішення завдає ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» шкоди, що виражається у несприятливих для неї наслідках, не залучення ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» до участі у справі суттєво порушує її право на доступ до суду, тому суд першої інстанції вирішив питання про права та обов`язки громадської організації та у неї наявне право на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Саме з огляду на наявність порушеного права ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» судом було встановлено, що апеляційна скарга адвоката Клименка О.В. в інтересах ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» є прийнятною та підлягає задоволенню частково.

Однак, 29 січня 2024 року між ОСОБА_1 та ГО «Одеська обласна організація автомобілістів» було укладено та підписано мирову угоду згідно якої встановлено наступне:

Відповідно до п. 1.2. Мирової угоди Громадська організація «Одеська обласна організації автомобілістів» не заперечує та не має претензій щодо права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, загальною площею 0,0904 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :68:002:0028.

Згідно п. 1.3. мирової угоди ГО «Одеська обласна організації автомобілістів» не заперечує та не має претензій, що ОСОБА_1 на праві власності належав виставочно-демонстраційний автосалон розташований за адресою: АДРЕСА_1 , площею 21,5 кв.м до дати ухвалення постанови Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року по справі №521/13024/19, та належить будівля літ «Б», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме нежитлове приміщення, загальною площею 5,7 кв.м, що розташоване на земельній ділянці кадастровий номер: :68:002:0028.

Відповідно до п. 1.4. мирової угоди ГО «Одеська обласна організації автомобілістів» відмовляється від будь-яких претензій на земельну ділянку площею 0, 0904 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :68:002:0028.

Згідно п. 1.6. мирової угоди ГО «Одеська обласна організація автомобілістів» відмовляється від будь-яких претензій на будівлю літ «Б», зазначену у п. 1.5. даної угоди, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме нежитлове приміщення, загальною площею 5,7 кв.м, що розташоване на земельній ділянці кадастровий номер: :68:002:0028.

Відповідно до умов зазначеної мирової угоди сторони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій, підтверджують, що підписанням даної мирової угоди сторони відмовляються від всіх майнових і немайнових претензій одне до одного.

Таким чином, вбачається, що ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» немає будь-яких претензій щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 а й щодо складу автостоянки №35 під літ «Б», а тому суд приходить до висновку, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року по справі №1519/2-4697/11 не було вирішено питань щодо прав чи обов`язків ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів».

Оскільки, ГО «Одеська обласна організація автомобілістів» визнала за ОСОБА_1 право власності на будівлю літ «Б», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме нежитлове приміщення, загальною площею 5,7 кв.м, що розташоване на земельній ділянці кадастровий номер: :68:002:0028, є очевидним, що висновки Одеського апеляційного суду у справі №1519/2-4697/11 щодо наявності порушених прав або інтересів ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» в результаті ухвалення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року у справі №1519/2-4697/11 потребують перегляду, адже підписання мирової угоди свідчить про відсутність претензій до ОСОБА_1 у ГО «Одеська обласна організація автомобілістів».

Щодо інших встановлених судом обставин, судова колегія апеляційного суду зазначає наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа №1519/2-4697/11 за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління Держкомзему у м. Одесі, ОСОБА_1 , третя особа, ОСОБА_2 про витребування на користь Одеської міської ради земельної ділянки площею 0,0904 га, кадастровий номер :68:002:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,та скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки (т. 1, а.с. 1-3).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 липня 2008 року по справі №2-6411/2008 за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 , Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», Одеського міського управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання прав власності та зобов`язання вчинити певні дії, позов задоволено в повному обсязі. Суд визнав дійсним договір купівлі-продажу житлової будівлі, загальною площею 18, 5 кв.м, та земельної ділянки, площею 904 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 від 23.09.2007, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 ;

суд визнав право власності за ОСОБА_2 на житлову будівлю, загальною площею 18,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 904 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язано Одеську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» видати та зареєструвати належним чином оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 904 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2

зобов`язано Одеське міське управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах підписати державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 904 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 4-6).

На підставі вказаного судового рішення ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №180917, від 02.10.2009 виданий Управлінням Держкомзему у м. Одесі, на земельну ділянку, площею 0,0904 га, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 67-68).

13 січня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,0904 га, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 9-10).

У червні 2011 року ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

23 травня 2013 року ОСОБА_1 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ним права власності на земельну ділянку, площею 0,0904 га, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 65-66).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2011 року по справі №2-6411/2008 апеляційну скаргу заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2008 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», Одеського міського управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання прав власності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі (т. 1, а.с. 38-41).

07 квітня 2011 року заступник прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду із позовом до Управління Держкомзему у м. Одесі, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки, площею 0,0904 га, кадастровий номер :68:002:0028, за адресою: АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 та скасування держаної реєстрації права власності вказаної земельної ділянки (т. 1, а.с. 1-3).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2011 року по справі №1519/2-4697/11 задоволено позов заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління Держкомзему у м. Одесі, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки та скасування держаної реєстрації права власності. Суд витребував від ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради земельну ділянку, площею 0,0904 га, кадастровий номер :68:002:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та скасував державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,0904 га, кадастровий номер :68:002:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 45).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду першої інстанції та заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2011 року по справі №1519/2-4697/11 скасовано, а справу призначено до судового розгляду (т. 1, а.с. 141-142).

При новому розгляді справи, 17 грудня 2018 року прокуратура Одеської області звернулась до суду із заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради про зміну предмету позову, у якій просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошові кошти в розмірі 331 253 грн, що дорівнює вартості земельної ділянки площею 0,0904 га, кадастровий номер: :68:002:0028, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір за подачу позову, мотивуючи тим, що, на земельній ділянці, площею 0,0904 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :68:002:0028, що є предметом розгляду, знаходиться виставочно-демонстраційний салон, загальною площею 18,5 кв.м, що належить відповідачу ОСОБА_1 , тому повернути вказану земельну ділянку в натурі до комунальної власності Одеської міської ради неможливо, у зв`язку з чим відшкодуванню підлягає вартість земельної ділянки в розмірі 331 253 грн (т. 1, а.с. 195-198).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року позов прокуратури Одеської області задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошові кошти в розмірі 331 253,00 грн, що дорівнює вартості земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0904 га, кадастровий номер :68:002:0028.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд керуючись роз`ясненнями абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» ухвалює рішення про задоволення позову без з`ясування та дослідження інших обставин справи. Оскільки, спір у відношенні стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошових коштів у розмірі 331 253 грн. відсутній, суд вважав можливим ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошові кошти у розмірі 331 253 грн, що дорівнює вартості земельної ділянки, площею 0,0904 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :68:002:0028.

Рішення суду набрало законної сили у встановленому законом порядку та було виконане ОСОБА_1 , про що свідчать фінансово-платіжні квитанції №20 від 06.03.2019 на суму 32 253,00 гривень та №0.0..1 від 06.03.2019 на суму 299 000,00 гривень, тобто на загальну суму 331 253 грн.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що питання законності та підстав набуття ОСОБА_1 майнових прав на спірну земельну ділянку були предметом судового розгляду. Стягнення суми компенсації за спірну земельну ділянку та сплата присуджених коштів ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради має розцінюватись як вирішення спору по суті та відновлення порушених прав територіальної громади.

Відтак, суд приходить до висновку про правомірне володіння ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0904 га, кадастровий номер :68:002:0028.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України(стаття 19 Конституції України).

Згідно частини першої статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Таким чином, Одеська міська рада як представницький орган територіальної громади м. Одеси, якій ця громада делегувала повноваження щодо здійснення права власності від її імені та в її інтересах, повинна діяти виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом, а відтак воля територіальної громади як власника об`єкта права комунальної власності була виражена у заяві про зміну предмета позову та територіальній громаді компенсовано вартість земельної ділянки, яка вибула з її власності.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правомірно прийняв заяву заступника прокуратури Одеської області Горностаєвої Т. в інтересах держави в особі Одеської міської ради про заміну предмету позову.

Також, судом встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», відмовилась від будь-яких претензій до ОСОБА_1 щодо земельної ділянки та виставочно-демонстраційного автосалону, що вказує на відсутність порушеного права, а отже судом апеляційної інстанції встановлено, що судовим рішенням у даній справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» не вирішувались.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи, що під час перегляду постанови Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року за нововиявленими обставинами було встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ГО «Одеська обласна організація автомобілістів» не вирішувались, суд вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

За таких обставин, заява адвоката Возіяна Андрія Андрійовича в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року за нововиявленими обставинами від 27 лютого 2024 року підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 423 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Возіяна Андрія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 від 27 лютого 2024 року про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі №1519/2-4697/11 за позовом прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 про стягнення грошової вартості земельної ділянки задовольнити частково.

Скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі №1519/2-4697/11, та ухвалити нове рішення, яким апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» закрити, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі №1519/2-4697/11 від 19 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 09 грудня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк