Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6909/24
Провадження № 2/711/2493/24
У Х В А Л А

12.11.2024 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Поліщука Олександра Юрійовича, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, який зареєстрований 09.01.2013, актовий запис № 2.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені Цивільним Кодексом України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Ухвалою суду від 05.09.2024 позовну заяву залишено без руху і надано термін для усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, вказувалося про необхідність зазначення відомостей про те, чи є від шлюбу неповнолітні діти, і якщо так, то при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, а також відомості про те, чи не перебуває позивач у стані вагітності, враховуючи положення ст.ст. 110, 112 СК України та п. 5 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На виконання вказаної вище ухвали суду, 16.09.2024, 15.10.2024 та 17.10.2024 позивачем, через свого представника адвоката Поліщука О.Ю. подано до суду заяви про усунення недоліків з додатками.

Так, 16.09.2024 представником позивача адвокатом Поліщуком О.Ю. через систему «Електронний суд» подано копію документу на іноземній мові (як зазначено представником у заяві це свідоцтво про народження дитини). Між тим, даний документ не містив перекладу на українську мову. Також, незважаючи на посилання про те, що дитина проживає із позивачем, - не було надано підтверджень про такі обставини.

Крім того, лише 15.10.2024 представником позивача адвокатом Поліщуком О.Ю. на виконання ухвали суду від 05.09.2024 надано переклад на українську мову свідоцтва про народження дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у Відні, Австрійська Республіка,, реєстраційний номер 738/2013. Також, надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта ОСОБА_2 . При цьому, ідентифікувати особу, як відповідача по справі не представилося за можливе, враховуючи певну кількість осіб за такими анкетними даними, оскільки відсутній РНОКПП.

Судом перевірена інформація, яка зазначена позивачем у позовній заяві щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 . Відповідно до даних Єдиного державного демографічного реєстру від 14.10.2023 та листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 15.10.2024, відомості про реєстрацію місця проживання цієї особи відсутні.

Крім того, 17.10.2024 представником позивача надано до суду копію РНОКПП НОМЕР_1 , видану ДПІ у м. Комсомольськ Полтавської області щодо ОСОБА_2 та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.10.2024, з якої вбачається, що за ОСОБА_2 нерухоме мано не значиться.

Вивчивши подану позивачем позовну заяву та додані до неї документи, зокрема і ті, які подані на виконання ухвали суду від 05.09.2024, вбачається, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Ухвалою суду від 21.10.2024 позовну заяву залишено без руху і ще раз надано термін для усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, зазначалось про необхідність наведення обставин та надання письмових підтверджень, враховуючи приписи ч. 1 ст. 27, ч.ч. 2, 9, 10 ст. 28 ЦПК України, які б свідчили про право позивача на звернення з цим позовом саме до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Вказана вище ухвала суду з супровідним листом направлялася на поштову адресу позивача, що зазначена у вступній частині позовної заяви ( АДРЕСА_1 ) 24.10.2024 за вих. № 711/6909/24/18338/2024, рекомендованим листом з повідомленням, який отримано позивачем особисто 31.10.2024, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ШКІ - 641).

До того ж, цю ухвалу оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Також, встановлено, що й представник позивача адвокат Поліщук О.Ю. через електронний кабінет отримав ухвалу суду від 21.10.2024 24.10.2024.

Таким чином, суд виконав обов`язок щодо повідомлення позивача та її представника про прийняте у цій справі судове рішення від 21.10.2024 щодо залишення позовної заяви без руху.

Так, враховуючи дату та час отримання вказаної ухвали позивачем 31.10.2024, останнім днем строку, встановленим позивачу для усунення недоліків позовної заяви, суд рахує 11.11.2024.

На виконання вказаної вище ухвали суду, 31.10.2024 позивачем, через її представника адвоката Поліщука О.Ю. подано до суду у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків з додатками. Так, зокрема, надано в електронній формі позовну заяву, як зазначено «(виправлену)», яка за змістом відмінна від редакції первісної позовної заяви, що надійшла до суду через поштовим відправленням.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що статтею 43 ЦПК України визначені права та обов`язки учасників справи. Зокрема, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами (ч. 7 цієї статті).

Так, позивачем не додано до позовної заяви «(виправленої)» разом з додатками, доказів надсилання позовної заяви з додатками іншим учасникам справи, зокрема відповідачу, шляхом надсилання до електронного кабінету, а у разі відсутності електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення, враховуючи, що ця позовна заява «(виправлена)» (іншого змісту) подана вже в електронній формі (через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд»).

Крім того, позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі суду від 21.10.2024, тобто, не наведено жодних обставин та не надано будь-яких письмових підтверджень, враховуючи приписи ч. 1 ст. 27, ч.ч. 2, 9, 10 ст. 28 ЦПК України, які б давали підстави для розгляду саме Придніпровським районним судом м. Черкаси даної справи.

Отже, сукупність всіх викладених обставин вказують на недотримання позивачем, який діє через представника адвоката, вимог, зокрема, ст.ст. 175, 177 ЦПК України, враховуючи ухвали суду від 05.09.2024 та 21.10.2024 про залишення позову без руху.

Визначаючи наявність підстав для відкриття провадження по справі та надаючи оцінку позиції сторони позивача, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 2 ЦПК України цивільне судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення. Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань цивільного судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом. За змістом ст. 185 ЦПК України у випадку встановлення суддею невідповідності поданої позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, він постановляє ухвалу про залишення такої заяви без руху, яка з огляду на засади обов`язковості судових рішень є обов`язковою для позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України наслідки, пов`язані з невиконанням вимог такої ухвали суду, несе сторона позивача.

Відповідно до норм ст.ст. 27, 28, 175, 177 ЦПК України обов`язком позивача є зазначення в позовній заяві зокрема, учасників справи, визначення їхнього процесуального статусу, інформації про них, обставин щодо підсудності справи, обставин щодо змісту позовних вимог (способу/способів) захисту прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини тощо. Крім того, є обов`язковим сплата судового збору або надання документів, які підтверджують звільнення позивача від сплати таких судових витрат.

Таким чином, позивач зобов`язаний, відповідно до вимог ст.ст. 27, 28, ч. 2 ст. 43, ч. 2 ст. 83, ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, виконати вимоги при зверненні до суду з відповідним позовом, але у порядку, спосіб та визначені строки цього зроблено не було, а тому порушується принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи лише у межах заявлених особою вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Слід зазначити, що без приведення позивачем позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, неможливе відкриття провадження у справі та вирішення наявного між сторонами спору.

Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Суд також зазначає, що Конвенція покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при зверненні до суду, подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Отже, залишаючи позовну заяву без руху, позивач декілька разів інформувалася про обов`язок виправити недоліки вказаної позовної заяви.

Слід зазначити, що вказане рішення відповідає позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 (справа №705/5060/18).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Враховуючи недоліки позовної заяви та її невідповідність вимогам ст.ст. 27, 28, 175, 177 ЦПК України, про що зазначено й в ухвалі суду від 21.10.2024, позивачем не усунуто у строк встановлений судом, позовна заява підлягає поверненню. До того ж, відповідно до приписів ст. 127 ЦПК України, позивачем до суду не подано заяв про поновлення або продовження процесуального строку для вчинення процесуальних дій, зокрема, подання заяв, документів тощо. Крім того, повернення позовної заяви не позбавляє позивача у подальшому звернутися до належного суду із позовом до осіб, які, як вона вважає, порушують, не визнають або оспорюють її права та інтереси.

Слід звернути увагу позивача на те, що у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський Суд з прав людини висловив міркування у пункті 24 про те, що як було встановлено фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, відповідність вимозі «суд встановлений законом» передбачає існування та дотримання таких передумов: законодавча основа створення та функціонування суду; діяльність суду на підставі та відповідно до норм закону; реалізація судом визначених законом повноважень у спосіб, передбачений законом, тобто з дотриманням процесуальних правил.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України). Тому, за вказаних обставин, позивач не навела ні обставин, та і не надала доказів для можливості розгляду справи саме Придніпровським районним судом м. Черкаси, враховуючи її позицію щодо можливості застосування альтернативної підсудності. Крім того, у суду відсутні підстави для направлення даної справи до іншого належного, компетентного суду, оскільки маючи право на визначення альтернативної підсудності, позивач не виконала вимоги ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 42, 43, 83, 95, 175-177, 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити особам, які звертаються до суду, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 12.11.2024.

Суддя: С. М. Позарецька