УХВАЛА

14 червня 2024 року

м. Київ

справа № 990SCCV/45/24

провадження № 61-138вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану адвокатом Ставицьким Борисом Олексійовичом, заінтересовано особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Калпун Юрій Вікторович про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через адвоката Ставицького Б. О. звернулися до Верховного Суду з клопотанням про визначення підсудності справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовано особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Калпун Юрій Вікторович, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Клопотання обґрунтоване тим, що у правовстановлюючих документах (договори купівлі-продажу, дарування) на квартиру, які на праві власності належать громадянам США ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є орфографічні помилки, а саме в написані прізвищ та імені. Ця обставина перешкоджає заявникам в реалізації їх прав на розпорядження майном та має для них суттєве юридичне значення.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час вирішення питання про визначення підсудності заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, Верховний Суд застосовує відповідні приписи ЦПК України.

У статті 496 ЦПК України передбачено, що іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України,

а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналогічна норма міститься у статті 73 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно зі статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Відповідно до частин першої, другої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Аналіз статті 316 ЦПК України дає підстави для висновку, що на її підставі Верховний Суд визначає підсудність справ про встановлення факту, що має юридичне значення, виключно за заявою громадянина України, який проживає за її межами.

З огляду на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є громадянами США, немає правових підстав, передбачених частиною другою статті 316 ЦПК України, для визначення Верховним Судом підсудності справи за їх заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись статтями 261, 316,496 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданого адвокатом Ставицьким Борисом Олексійовичом, заінтересована особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Калпун Юрій Вікторович, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник