Р І Ш Е Н Н Я
12 листопада 2024 року
Провадження № 2/521/6789/24
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.,
Учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
20 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, актовий запис за № 1484 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ).
20 червня 2022 року рішенням Суворовського районним судом м. Одесі шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний (справа №523/3899/22). Рішення суд набрало законної сили 24.07.2022 р.
Від шлюбу є неповнолітня дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 . Свідоцтво видано Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 341.
Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства підгрупи «А»та має діагноз: генералізована ідіоматична епілепсія, тп епілептичні синдромі з фармакорезитстентною епілепсією, тому потребує догляду та лікування.
Після розірвання шлюбу дитина проживає зі матір`ю та перебуває на її повному вихованні та утриманні.
З відповідачем позивач не досягла угоди про добровільну сплату аліментів на дитину, через що позивач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.
18 травня 2022 р. Суворовським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку(доходу) до 26 травня 2035 року. Відповідач за наказом суду сплачує аліменти не регулярно, має заборгованість.
Син ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду та опіки. Позивач змушена самотужки його утримувати, виховувати та піклуватись про нього. Догляд за хворою дитиною потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання та додаткових витрати (лікування) сина у добровільному порядку не надає, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище.
Відповідач має стабільну роботу, отримує заробітну плату, працює в ТОВ «Нова Пошта» на посаді приймальника.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову, просив розглянути справу за його відсутністю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 20 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, актовий запис за № 1484 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ).
20 червня 2022 року рішенням Суворовського районним судом м. Одесі шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний (справа №523/3899/22). Рішення суд набрало законної сили 24.07.2022 р.
Від шлюбу є неповнолітня дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 . Свідоцтво видано Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 341.
Відповідно до наданої до суду медичної документації малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства підгрупи «А»та має діагноз: генералізована ідіоматична епілепсія, тп епілептичні синдромі з фармакорезитстентною епілепсією, тому потребує догляду та лікування.
Після розірвання шлюбу дитина проживає зі матір`ю та перебуває на її вихованні та утриманні.
18 травня 2022 р. Суворовським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку(доходу) до 26 травня 2035 року. Відповідач за наказом суду сплачує аліменти не регулярно, має заборгованість.
Син ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду та опіки. Догляд за хворою дитиною потребує додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов. Батько дитини достатньої матеріальної допомоги на утримання та додаткових витрати (лікування) сина у добровільному порядку не надає.
В теперішній час дитина перебуває на диспансерному обліку у психіатра, невролога, лікаря поліативної допомоги, нефролога, гастроентеролога та ін.
Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття.
З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже відповідач зобов`язаний утримувати дитину. В добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій валюті. Ці кошти є додатковими, на відмінну від коштів, яку отримуються одним із батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій валюті.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Цей перелік не є вичерпним і встановлюється індивідуально у кожному конкретному випадку. Сюди входять усі потреби, які не покриваються аліментами на її утримання. Ч. 2 даної статті встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Згідно роз`яснень Міністерства Юстиції України доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Приблизний перелік особливих обставин міститься в ч. 1 ст. 185 СК України.
Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 501/5060/15- ц, від 14 січня 2019 року у справі № 751/4312/16-ц).
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень в дохід держави.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 191, 198, 199, 200, 182, 201 СК України, та керуючись ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 268, 354, 355 СУД
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 12 листопада 2024 року.

СУДДЯ В. К. Гуревський

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).