ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 673/1020/23

Провадження № 22-ц/4820/1116/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2024 року (суддя Ягодіна Т. В., повне судове рішення складено 18.03.2024) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс», звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 06.09.2022 ОСОБА_2 (у зв`язку з реєстрацією шлюбу 18.01.2024 прізвище змінено на ОСОБА_3 ) уклала з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1083-4823, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідачка була попередньо ознайомлена.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8300 грн строком на 300 днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами (пільгова процентна ставка - 2,5% в день, стандартна процентна ставка - 3% в день).

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за договором станом на 22.08.2023 виникла заборгованість у розмірі 79182 грн, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 8300 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 70882 грн.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2024 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 79182 грн, з яких 8300 грн - кредит, 70882 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 2147,20 грн витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з неї заборгованості в розмірі 16600 грн. Посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Вважає, що заявлений позивачем розмір заборгованості є неспіврозмірним із сумою кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, а тому розмір процентів необхідно зменшити. Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що умова договору про завищений розмір процентів за користування кредитними коштами є несправедливою.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у відзиві просить залишити апеляційну скаргу без задоволення з огляду на безпідставність її доводів. Вважає, що підписавши договір, відповідачка погодилась з його умовами. Розмір процентної ставки не суперечить вимогам законодавства, оскільки погоджений сторонами договору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 06.09.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1083-4823 на суму 8300 грн строком 300 календарних днів (до 03 липня 2023 року), пільгова процентна ставка - 2,5% в день, стандартна процентна ставка - 3% в день.

Укладення договору відбулося шляхом його підписання відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) та засвідчення кваліфікованою електронною печаткою позивача із позначкою часу.

За розрахунком товариства станом на 22.08.2023 загальна заборгованість за договором складає 79182 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 8300 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 70882 грн.

Відповідно до пункту 4.8. кредитного договору від 06 вересня 2022 року № 1083-4823 строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 днів (до 03 липня 2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачка, будучи ознайомленою з умовами договору, не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

У наданих позивачем документах міститься відмітка про те, що підпис позичальника накладений в електронному вигляді шляхом одноразового ідентифікатора.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону).

Факт укладення договору в електронному вигляді відповідачкою не заперечується.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про необхідність зменшення розміру нарахованих процентів з урахуванням принципів розумності, справедливості та пропорційності.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

ОСОБА_1 , ознайомившись з паспортом споживчого кредиту, про що свідчить підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), та підписавши договір про відкриття кредитної лінії № 1083-4823, погодилась із розміром процентів, які підлягають сплаті за користування кредитними коштами.

В подальшому позичальник не оспорила зазначену умову договору.

Товариство надало розрахунок заборгованості за договором, який відповідає умовам укладеного договору та підтверджує розмір заборгованості, в тому числі за процентами в сумі 70882 грн.

Доказів на спростування розрахунку матеріали справи не містять. Відсутні посилання на такі докази й в апеляційній скарзі.

На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність проведення розрахунку заборгованості з урахуванням змін до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», внесених на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», так як договір про споживчий кредит між сторонами укладений до набрання чинності цим Законом 24.12.2023 і відомості про продовження строку його дії відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на судову практику в аналогічній категорії справ № 132/1006/19, № 902/417/18 і на рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 не заслуговує на увагу, оскільки різними є правовідносини сторін у справі, що переглядається (проценти, нараховані за стандартною процентною ставкою), та наведених справах (можливість зменшення процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання).

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові в частині стягнення процентів.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2024 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25 червня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта