С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/5304/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

20 березня 2024 року

Солом`янський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

ІІ. Описова частина

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що вона з 18 квітня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після початку збройної агресії рф проти України сімейні відносини між сторонами погіршилися та шлюбні відносини фактично припинені з 23 квітня 2023 року.

У зв`язку з тривалою збройною агресією рф проти України у червні 2023 року Позивач прийняла рішення тимчасово виїхати разом з донькою до Королівства Норвегія та Відповідач надав згоду на тимчасовий виїзд та проживання малолітньої доньки за кордоном з 12 червня 2023 року по 12 червня 2024 року, вказана заява була посвідчена та зареєстрована приватним нотаріусом КМНО 12 червня 2023 року за № 46.

16 червня 2023 року Позивач разом з донькою отримали дозвіл від Норвезького управління імміграції на тимчасове проживання на підставі колективного захисту та отримали відповідні посвідки. В подальшому Позивача разом з донькою було поселено в муніципалітеті Ставангер та був наданий будинок на умовах оренди, що сплачується за рахунок муніципалітету строком на три роки, а також надано місце донці в дитячому садочку.

10 серпня 2023 року Відповідач надіслав Позивачу фотоскан листа, в якому вимагав негайно повернути спільну доньку ОСОБА_3 до місця її постійного проживання в Україну. Також, у листі містилося твердження, що Відповідач надав згоду лише на короткостроковий виїзд дитини з метою літнього відпочинку, яку він відкликає.

Вказані факти свідчать про виникнення спору між сторонами щодо місця проживання дитини, з урахуванням чого Позивач просила позов задовольнити.

01 вересня 2023 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

04 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

16 жовтня 2023 року від Відповідача надійшла зустрічна позовна заява про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини.

18 грудня 2023 року ухвалою суду повернуто зустрічний позов ОСОБА_2 без прийняття до розгляду спільно з первісним позовом.

18 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Від представників Позивача, Відповідача та Третьої особи надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з Позивач з 18 квітня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем ОСОБА_2 . Зазначений шлюб був зареєстрований Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 337.

За час шлюбу у Позивачки та Відповідача народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28 квітня 2021 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Фактично подружжя проживало у квартирі Позивача за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира була придбана Позивачем за договором купівлі-продажу від 06 липня 2016 року до укладення шлюбу.

Водночас, оскільки Позивач та Відповідач були офіційно працевлаштовані у м. Києві, малолітня донька сторін за спільним рішенням була зареєстрована за адресою Відповідача у квартирі його матері за адресою: АДРЕСА_2 .

Після початку збройної агресії рф проти України сімейні відносини між сторонами погіршились та шлюбні відносини фактично були припинені 23 квітня 2023 року.

У зв`язку з тривалою збройною агресією рф проти України у червні 2023 року Позивач прийняла рішення тимчасово виїхати разом з донькою до Королівства Норвегія та Відповідач надав згоду на тимчасовий виїзд та проживання малолітньої доньки за кордоном з 12 червня 2023 року по 12 червня 2024 року, вказана заява була посвідчена та зареєстрована приватним нотаріусом КМНО 12 червня 2023 року за № 46.

14 червня 2023 року Позивач разом з донькою ОСОБА_3 виїхала з України до Королівства Норвегія.

16 червня 2023 року Позивач разом з донькою ОСОБА_3 отримали дозвіл від Норвезькового управління імміграції на тимчасове проживання на підставі колективного захисту та отримали відповідні посвідки.

30 червня 2023 року Директорат інтеграції та різноманітності Королівства Норвегія ухвалив рішення про поселення Позивача та доньки в муніципалітеті Ставангер.

31 липня 2023 року Муніципалітетом Ставангер Королівства Норвегія Позивачу та донці сторін був наданий у користування будинок на умовах оренди, що сплачується за рахунок муніципалітету строком на три роки з 31 липня 2023 року по 31 липня 2026 року.

Листом від 03 серпня 2023 року Позивачу було повідомлено про надання муніципалітетом Ставангер місця для доньки сторін в дитячому садочку, починаючи з 10 серпня 2023 року за рахунок муніципалітету.

Позивачка створила для доньки належні умови проживання для розвитку та гармонійного зростання.

Також, 31 липня 2023 року Позивач через свого представника звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом про розірвання шлюбу з Відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції ООН «Про захист прав і основних свобод людини» передбачено, що кожна людина, що законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

З огляду на досліджені вище матеріали суд вважає, що Позивачкою створені усі необхідні умови для належного розвитку своєї доньки, вона забезпечує задоволення її потреб, бере активну участь у вихованні, а тому суд погоджується з тим, що доцільним є визначення місця проживання дитини разом з Позивачкою.

З урахуванням задоволення позову та на підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають понесені ним судові витрати, що складаються з суми судового збору в розмірі 1070,60 грн.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, ст. 161 СК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1070,60 грн.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, місцезнаходження: 03020, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 41, .

Суддя: