Провадження № 22-ц/801/2348/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 рокуСправа № 127/33366/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Панасюка О.С.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю.О.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Горбатюка В.В., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Путіліна Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/33366/21 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Вінницької міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горбатюка Валерія Володимировича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2024 року, яке ухвалив суддя Воробйов В.В. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст судового рішення складено 23 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Вінницької міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до договору дарування частини будинку від 24 вересня 2002 року, йому на праві власності належить 7/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 ).

Крім того, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №776889 від 18 червня 2010 року, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0059 га, розташована поряд з будинком АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:022:0162. Частина житлового будинку АДРЕСА_3 ), належить відповідачу ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що у користуванні відповідача перебуває вигрібна яма для обслуговування її квартири, яка збудована у 2010 році на відстані приблизно одного метра від стіни квартири позивача з порушенням вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року № 145.

У результаті вказаних порушень (знаходження вигрібної ями на відстані одного метру від стіни будинку позивача) стоки з вигрібної ями відповідача підмивають фундамент будинку, внаслідок чого просідають та руйнуються стіни частини будинку позивача. Вигрібна яма, якою користується відповідач, розташована на землях спільного користування позивача та відповідача. У зв`язку з цими порушеннями позивач неодноразово звертався до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, та згідно з відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області за №С-282-02/121 від 11 серпня 2021 року ОСОБА_2 не виконані вимоги припису щодо проведення ремонту вигрібної ями та рекомендовано ці спірні питання вирішувати у судовому порядку.

Таким чином, позивач звернувся до суду із цим позовом в якому просив усунути перешкоди йому ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_2 , шляхом знесення (засипання) ОСОБА_2 за власний рахунок вигрібної ями, що призначена для обслуговування квартири АДРЕСА_4 , та приведення земельної ділянки до попереднього стану.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2024 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що на момент придбання відповідачем ОСОБА_2 будинку та земельної ділянки, вигрібна яма вже існувала понад шість років, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що права та інтереси позивача щодо розміщення вигрібної ями відповідачем, порушені бути не могли і не можуть. При цьому, права позивача не порушені, оскільки вигрібна яма знаходиться на землях Вінницької міської ради не переданих у власність та користування сторонам, тому безпідставною є позиція позивача про усунення йому перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Також, суд першої інстанції зазначив, що будівництво вигрібної ями не було самочинним, а погоджене з уповноваженими органами, які надали лише припис про її переобладнання, а не знесення як просить позивач. Крім того, позивач має інший спосіб захисту своїх прав, який є ефективний в частині зобов`язання відповідача здійснити переобладнання вигрібної ями (щодо якого відповідач не заперечує), тому зазначені обставини є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Додатковим Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Горбатюк В.В. подав апеляційну скаргу, оскільки його необґрунтованим у зв`язку з неповнотою встановлення обставин, які мають значення для справи та невідповідністю висновків викладених в рішенні суду, обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Звертав увагу на те, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача, а крім того вказав, що вказана вигрібна яма знаходиться на землях Вінницької міської ради, не переданих у власність та користування, тому безпідставною є позиція позивача про усунення йому перешкод в користуванні земельною ділянкою. Проте судом першої інстанції не враховано, що земельна ділянка, на якій розташована вигрібна яма, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 липня 1992 року була передана в сумісне користування власникам квартир, які зараз належать позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 .

Зокрема, зазначив, що наявний в матеріалах справи висновок експерта доводить, що конструктивне рішення наявної вигрібної ями не забезпечується вимога водонепроникності та недотримано відстані до житлових будинків, що не відповідає вимогам законодавства та будівельним нормам, що є причиною утворення пошкоджень та деформацій в несучих конструктивних елементах квартири АДРЕСА_5 житлового будинку з прибудовами, належна ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Путілін Є.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

В ході розгляду справи в судовому засіданні представники сторін заявили клопотання про оголошення в ньому перерви для укладення мирової угоди, яке апеляційним судом було задоволено.

12 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Горбатюк В.В. та відповідач ОСОБА_2 подали спільну заяву про укладення між сторонами мирової угоди. З наслідками затвердження такої угоди сторони ознайомлені.

За умовами мирової угоди сторони шляхом взаємних поступок дійшли згоди укласти мирову угоду на наступних умовах:

- ОСОБА_2 зобов`язується провести у десяти денний термін з моменту укладення та затвердження мирової угоди викачку та очищення існуючої вигрібної ями;

- ОСОБА_2 зобов`язується у двадцяти денний термін з моменту викачки та очищення існуючої вигрібної ями, провести гідроізоляційні роботи з урахуванням державних будівельних норм та санітарних правил для унеможливлення витоку з вигрібної ями нечистот в ґрунт.

Судові витрати понесені сторонами на професійну правничу допомогу залишити за сторонами.

Перевіривши заяву про затвердження мирової угоди та умови мирової угоди, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 7 ст. 49 ЦПК України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно зі ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі.

Дослідивши умови укладеної та підписаної сторонами мирової угоди, апеляційний суд вважає, що вона не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

Окрім того, в заяві про укладання мирової угоди учасники справи підтвердили, що наслідки укладення мирової угоди та наслідки ухилення від її виконання (ст. 208 ЦПК України) їм зрозумілі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що мирову угоду, укладену між сторонами, слід затвердити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2024 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року слід визнати нечинним та закрити провадження у справі (п. 3 ч. 1 ст. 374, п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 208, 255, 373, 374, 389 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Спільну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Горбатюка Валерія Володимировича та відповідачки ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену 12 листопада 2024 року між представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Горбатюком Валерієм Володимировичем та відповідачкою ОСОБА_2 , на наступних умовах:

- ОСОБА_2 зобов`язується провести у десяти денний термін з моменту укладення та затвердження мирової угоди викачку та очищення існуючої вигрібної ями.

- ОСОБА_2 зобов`язується у двадцяти денний термін з моменту викачки та очищення існуючої вигрібної ями, провести гідроізоляційні роботи з урахуванням державних будівельних норм та санітарних правил для унеможливлення витоку з вигрібної ями нечистот в ґрунт.

Судові витрати понесені сторонами на професійну правничу допомогу залишити за сторонами.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2024 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Вінницької міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до положень частини 2 статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Панасюк О.С.