Провадження № 2/161/4621/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2024 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Гриня О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,
17 вересня 2024 року позивач звернулася до суду з цим позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 .
Дитина є інвалідом з дитинства з діагнозом «дитячий церебральний параліч», потребує постійного догляду та лікування. Позивач вказує, що присуджених аліментів недостатньо для покриття всіх витрат на дитину, зокрема на її лікування.
У зв`язку з цим позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина у розмірі 3 500,00 грн., з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у період з 04 липня 2014 року по 14 жовтня 2024 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З матеріалів справи слідує, що син сторін ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства.
З наданої історії хвороби слідує, що дитина хворіє на дитячий церебральний параліч, аномалію Денді-Уокера, підвивих правого кульшового суглобу, мобільна еквінусна установка обох стоп, більше справа, гіпермобільність колінних суглобів, нейрогенний грудо-поперековий сколіоз ІІ ст, плоско-вальгусні стопи, оперовану вроджену катаракту обох очей, артифакія обох очей, складний гіперметропічний астигматизм обох очей, амбліопія середнього ступеню лівого ока, амбліопія слабкого ступеню правого ока.
Згідно консультативного висновку ортопеда-травматолога, дитина потребує лікування у вигляді ЛФК, масажу для м`язів усіх суглобів (курс реабілітації), виготовлення індивідуальних ортезів дял обох нижніх кінцівок від дистальних фаланг пальців до в/З гомілок під кутом 90 градусів у гомілкових суглобах; ортопедичне взуття.
Згідно висновку КП «Луцька міська дитяча поліклініка», дитина є особою з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації).
З матеріалів справи слідує, що позивач регулярно несе додаткові витрати на придбання дитині засобів у зв`язку з лікуванням, зокрема 02 серпня 2024 року придбала 2 ортези на стопи вартістю 25 720,00 грн. Також Дитина регулярно проходить курси реабілітації у Реабілітаційному центрі «Крокус» (ФОП ОСОБА_4 , м. Львів), вартість кожного курсу становить близько 5 000,00 грн.
Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
На переконання суду, у даній ситуації стосовно сина сторін дійсно існують особливі обставини, оскільки він має декілька складних хвороб, зокрема ДЦП та вади зору. При цьому матір дитини регулярно несе витрати на придбання спеціальних медичних засобів (ортезів, ортопедичного взуття), а також на реабілітацію дитини.
В такому випадку суд вважає за можливим присудити на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини, і, враховуючи системність потреб дитини у зв`язку з його хворобами, такі витрати слід стягувати періодично, тобто, щомісячно у фіксованій сумі.
Визначаючи розмір додаткових витрат суд виходить з того, що відповідач не надав будь-яких даних про свої доходи, стан його здоров`я та наявність інших утриманців.
При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати додаткові витрати на дитину у розмірі 3 500,00 грн. щомісячно, тобто, задовольнивши позов повністю.
У зв`язку із повним задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, задовольнити повністю.
Стягувати щомісяця із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень), починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 14 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ