Справа № 697/1464/24
Провадження № 2/386/590/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 листопада 2024 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О., розглянувши матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

12.11.2024 до Голованівського районного суду Кіровоградської області надійшла за підсудністью з Канівського міськрайонного суду Черкаської області цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за:

- кредитним договором № /722695, в розмірі 18 000,00

- кредитним договором №/462062 в розмірі 16000, 00 грн.,

- кредитним договором № в розмірі 64 304, 00 грн.

- кредитним договором № 00481-09/20212 в розмірі 14 000,00 грн.,

Всього у загальному розмірі 112 304, 00 грн..

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Вважаю, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.175,177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до положень ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20.

Вивчаючи додані до позовної заяви додатки суд встановив, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 67718 від 30.04.2024.

Однак, як вбачається з зазначеного платіжного доручення, позивачем вказується призначення платежу "Судовий збір за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ», Канівський міськрайонний районний суд Кіровоградської області № 21109, тобто сплачений не за той позов з яким звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд перевірив надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи, встановив, що позивачем надано платіжну інструкцію про сплату судового збору не за той позов з яким звернувся до суду.

З прохальної частини позовної заяви слідує, що позивач просить стягнути з відповідача борг за двома кредитними договорами, отже, позивачем заявлено 4 (чотири) позовні вимоги майнового характеру.

Таким чином, суддя зазначає, що позивач має сплатити судовий збір виходячи із заявлених вимог майнового характеру за 2 позовні вимоги майнового характеру, а саме в сумі 12 112 грн.( 4*3028), (реквізити сплати судового збору: рахунок UA0011519 , отримувач коштів ГУК у Кіров.обл./тг с-щеГолов/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за , код класифікації доходів 22030101, призначення платежу: за позовом ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за позовом до ОСОБА_1 ..

Згідно з ч. 1, 2, 4 і 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач в позовній заяві представником позивача не зазначено всі відомі засоби зв`язку, а саме номер мобільного з`язку, який вказаний в кредитних договорах.

Положеннями ч. 6 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позовна заява не містить відомостей і до неї не додано доказів на підтвердження фактів видачі відповідачу кредитних коштів.

Крім того, позивачем до позовної заяви не надані договір про передачу Кредитної справи та ін. документації за кредитом та повідомлення відповідача про права відступлення з підтвердженням про отримання зазначеного повідомлення.

Також слід зазначити, що долучені до позовної заяви копії договорів факторингу не містять усіх аркушів документів, в договорі факторингу відсутня сума прав вимоги, що відступаються , що унеможливлює встановлення усіх умов даних договорів.

Крім того, в акті прийому передачі реєстру Боржників за Договором факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року,

- в акті прийому - передачі реєстру Боржників за договором факторінгу

№ 19042022-Г від 19 квітня 2022 року ,

- в акті прийому - передачі реєстру Боржників за договором факторінгу

№ 24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року ,

- в акті прийому - передачі реєстру Боржників за договором факторінгу

№ 21092022 від 21 вересня 2022 року відсутні загальна сума заборгованості .

Суд звертає увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно з пунктом 62 положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості відповідача.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду по справі № 205/4176/18 від 11 листопада 2020 року.

Враховуючи зазначені недоліки, позивачу необхідно надати суду докази, які підтверджують факти видачі відповідачу кредитних коштів, повідомлення про право відступлення за договорами та докази, які б підтверджували наявність заборгованості за кредитними договорами та їх розмір, станом на дату звернення з позовом до суду, а також засвідчені належним чином копії договорів факторингу та докази оплати за набуття прав вимоги за цими договорами.

При цьому, згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, з урахуванням положень статей 526, 527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі№161/16891/15-ц).

Звертаю увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати представнику позивача строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання останнім копії ухвали суду.

Роз`яснити представнику позивача, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута останньому, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Копію ухвали суду надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.