Провадження № 2/686/254/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Кучерук Н.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Хмельницької обласної військової адміністрації про витребування майна, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Хмельницької обласної військової адміністрації в якому просила витребувати у Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького на свою користь автомобіль марки Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві особистої приватної власності належить автомобіль марки Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 . Листом №7/1283 від 06.05.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що вказаний транспортний засіб було вилучено та передано для цільового використання Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького. Так, згідно акту про примусове відчуження або вилучення майна від 30.03.2022 року згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 , який погоджений Хмельницькою обласною військовою адміністрацією від 29.03.2022 року №7/889, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні було здійснено примусове відчуження майна, а саме належного їй автомобіля Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 без її відома.

В той же день 30.03.2023 року між ІНФОРМАЦІЯ_4 був складений акт приймання-передачі згідно якого останній був переданий належний їй автомобіль марки Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 .

Зазначила, що вилучення належного їй автомобіля було проведено із порушеннями вимог чиненого законодавства, а саме Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного або надзвичайного стану», Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», Цивільного Кодексу України, оскільки жодних рішень Міністерства оборони України щодо передачі вилученого транспортного засобу на користь Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького не приймалося, а відповідний акт приймання-передачі транспортного засобу за сторони Міністерства оброни України був підписаний начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 одноособово, що не входить до його повноважень. Окрім цього просила врахувати, що жодних документів, які б визначали, що належний їй автомобіль входить до переліку транспортних засобів і техніки, які можуть призначатися для задоволення потреб військових формувань на особливий період не має.

У поданому відзиві Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначено, що у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 на всій території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який триває до теперішнього часу. Згідно положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в України або окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності. При цьому до органів військового командування відносяться в тому числі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до «Акту про примусове відчуження або вилучення майна» та розпорядження від 29.03.2022 року №7/889 ІНФОРМАЦІЯ_3 було вилучено майно, а саме транспортний засіб Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 , який у подальшому згідно акту приймання-передачі від 30.03.2022 року був переданий Національній академії. Зазначено, що вказане вилучення належного позивачу транспортного засобу було здійснено у відповідності до вимог діючого законодавства та у межа наданих відповідним органам повноважень. При цьому просило звернути увагу на те, що Національною академією жодних дій щодо вилучення або відчуження спірного майна вчинено не було. Також просило врахувати, що 02.06.2022 року на адресу Національної академії від ОСОБА_5 надійшла заява, в якій остання просила забезпечити виплату компенсації за примусове відчужене у неї майно, на яке 15.06.2022 року була надана відповідь із роз`ясненнями, що повернення майна або сплата відповідної компенсації може бути провчена після скасування правового режиму воєнного або надзвичайного стану.

У поданому відзиві ІНФОРМАЦІЯ_2 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначено, що вилучення у позивача майна було здійснено ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до вимог діючого законодавства (Закону України «Про правовий режим воєнного стану») та у межах наданих повноважень.

У поданому відзиві Хмельницька обласна військова адміністрації позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначено, що вилучення у позивача майна було здійснено у відповідності до вимог діючого законодавства, а саме Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про передачу, примусове відчуження або вилучення в умовах воєнного або надзвичайного стану» та у межах наданих повноважень.

Відзив від Міністерства оборони на адресу суду не надходив.

В судовому засіданні представник позивач позов підтримав, просив його задовольнити. надав пояснення, аналогічні викладеним у мотивувальній частині позову. При цьому також просив звернути увагу на те, що згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №7/889 від 29.03.2022 року було наказано примусово відчужити з приватної власності для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану автомобіль марки Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 , в той час, як на підставі такого розпорядження було здійснено вилучення у позивачки автомобіль марки Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 . Автомобіль марки Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 не належить позивачці та згідно відритих даних із сервісного центру МВС є зареєстрованим. Таким чином було здійснено вилучення іншого автомобіля, який не був зазначений у відповідному розпорядженні.

Представник Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що вилучення у позивачки належного їй автомобіля було здійснено у відповідності до вимог діючого законодавства. Питання щодо повернення такого майна або сплати компенсації його вартості може бути вирішено лише після скасування воєнного стану у державі.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_3 , Хмельницької обласної військової адміністрації позов не визнали та просили відмовити у задоволенні. Підтримали доводи, викладені у поданих відзивав ах на позов. Вважали, що вилучення у позивача спірного майно було здійснено у відповідності до вимог діючого законодавства та у межах наданих повноважень.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 власником автомобіля Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №7/889 від 29.03.2022 року «Про примусове відчуження транспортних засобів», яке погоджено начальником Хмельницької обласної військової адміністрації, наказано примусово відчужити з приватної власності для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану майно, яке тимчасово затримано відповідно до ст.130 КУпАп та знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький згідно з списком: автомобіль Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_3 .

Також, 30.03.2022 актом ІНФОРМАЦІЯ_5 без номеру за погодженням Хмельницькою ОВА у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні згідно указу Президента від 24.02.2022 №64/2022 здійснено примусове відчуження транспортного засобу Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , з зафіксованою оцінкою автомобіля за висновком експерта №СЕ-19/123-22/2450-АВ від 26.03.2022 року у розмірі 316 874,21 грн. Вказаний акт підписано ОСОБА_6 , як власником (представником власника).

Згідно акту приймання-передачі від 30.03.2022 року, який підписаний начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 та ректором Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького Луцьким О. автомобіль марки Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 був переданий Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.

Відповідно до листа від 06.05.2022 року №7/1283 автомобіль Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_1 був переданий для цільового використання Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.

Засновані норми права та мотиви з яких виходить суд.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

За положеннями ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 3 ст. 321 ЦК України примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦК України в умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості. Реквізоване майно переходить у власність держави або знищується (ч. 3 ст. 353 ЦК України).

Указом Президента України №64/2022, затвердженим Верховною Радою України 24 лютого 2022 року, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і на момент розгляду справи.

Згідно з п. 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За визначенням ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», військовим командуванням, якому згідно з цим законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Військове командування, в межах повноважень, визначених цим законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

В Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану визначає Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

За визначенням ч. 1 ст. 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», примусове відчуження майна - це позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

Примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості (ст. 3 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про передачу,примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. У місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що військовим командуванням в межах визначених повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства прийнято рішення про примусове відчуження транспортного засобу, яке спрямоване на забезпечення виконання завдань з оборони України, її територіальної цілісності та недоторканності.

Вилучення спірного майна відбулося із дотриманням встановленої процедури такого вилучення, а доводи сторони позивача щодо неправомірності такого вилучення, фактично зводяться до формальних підстав, які, за встановленими обставинами справи, не призводять самі по собі до протиправності відповідного вилучення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 141, 223, 258-268, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, код ЄРДПОУ: 14321481, адреса: м. Хмельницький, вул. Шевченка, 46;

Міністерство оборони України, код ЄРДПОУ 00034022, адреса: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6;

ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄРДПОУ НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Хмельницька обласна військова адміністрація, код ЄРДПОУ 22985083, адреса: м. Хмельницький, майдан Незалежності, 2.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 13.06.2024 року.

Суддя: