Справа № 127/3189/24
Провадження № 22-ц/801/1947/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 рокуСправа № 127/3189/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Панасюка О. С., Сала Т. Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс" на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 08 липня 2024 року суддею цього суду ОСОБА_3 , зі складанням його повного тексту 09 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс"(далі ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС»), ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Позов мотивований тим, що 26.11.2021 року близько 18 години 20 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Вінниці автодорогою М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине» (414 км), неподалік смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, в момент об`єктивної появи в полі його зору автопоїзда у складі автомобіля «Іveco Stralis», д.н.з. НОМЕР_2 , із напівпричепом «Kassbohrer», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який з увімкненим ближнім світлом фар та габаритними ліхтарями виконував маневр розвороту ліворуч по ходу свого руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із напівпричепом автопоїзда, що призвело до вимкнення зовнішніх світлових приладів та стало причиною подальшого зіткнення автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в напрямку м. Вінниця, із зазначеним напівпричепом. Внаслідок ДТП водій та пасажир автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , загинули на місці події, водій та пасажир автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 із тілесними ушкодженнями були госпіталізовані до МКЛ ШМД м. Вінниці.

Зазначені обставини були встановлені постановою про закриття кримінального провадження від 19 грудня 2022 року, яка була винесена прокурором відділу Вінницької обласної прокуратури Веселовською О.О.

Цією ж постановою було визначено, що в діях водія автомобіля «Volkswagen Touran» ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, за вищевикладених обставин водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно яких: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Під час досудового розслідування було зібрано достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, а також смерть потерпілої. Однак, повідомити ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, неможливо у зв`язку з його смертю.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження було закрите у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС».

Позивач є власником автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_4 , який в результаті названої ДТП зазнав технічних ушкоджень.

Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/102-22/16357-АВ від 07 листопада 2022 року, ринкова вартість автомобіля Citroen Berlingo державний номерний знак НОМЕР_6 станом на 04 листопада 2022 року становила 312 660,00 грн.; вартість ремонтно-відновлювальних робіт цього автомобіля на момент огляду, а саме 04 листопада 2022 року становила 839 013,28 грн. У дослідницькій частині цього висновку вказано, що відновити транспортний засіб є технічно неможливо.

Згідно висновку експертного дослідження № 168 від 04 січня 2024 року дійсна ринкова вартість придатних залишків(вартість утилізації) цього автомобіля становить 38 000 грн.

Таким чином, загальний розмір заподіяних йому у результаті ДТП збитків становить 274 660(312 660 - 38 000 )грн.

06 січня 2023 року позивач звернувся до ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» із заявою про страхове відшкодування завданої йому внаслідок ДТП майнової шкоди, однак йому було відмовлено у цьому з посиланням на те, що така заява не була подана ним протягом одного року з моменту ДТП, що на його думку є необґрунтованим, оскільки до 19 грудня 2022 року проводилося досудове розслідування з метою встановлення особи, з вини якої сталася ДТП, а тому він не міг раніше подати таку заяву.

Позивач вважає, що неправомірними діями ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є відповідач ОСОБА_2 , йому заподіяно майнової шкоди у загальному розмірі 274 660 гривень.

Зважаючи на викладене, позивач просив стягнути з відповідача ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» з урахуванням ліміту відповідальності страховика майнову шкоду у розмірі 130 000 гривень, а з відповідача ОСОБА_2 решту суми заподіяної позивачу майнової шкоди - 144 660 гривень. Крім того просив стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати.

08 липня 2024 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позов задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», посилаючись на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування доводів скарги апелянт зазначив, що при вирішенні спору судом не враховано, що у встановлений законом строк ОСОБА_1 не була подана заява про виплату страхового відшкодування, а огляд його пошкодженого транспортного засобу було проведено без участі представника ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», чим було допущено невірне застосування положень ст.ст. 33-35, пп. 37.1.3 п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, на порушення норм процесуального права при вирішенні спору судом не враховано, що наданий позивачем Звіт від 19.01.2021 як такий, що не відповідає вимогам законодавства, є неналежним та недопустимим доказом, а також, що набрало законної сили рішення суду у справі № 127/6220/23, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач стверджує, що оскаржуване рішення винесено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому просить апеляційну скаргу відхилити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведені заявлені ним позовні вимоги, а тому з відповідачів на його користь слід стягнути заподіяну йому внаслідок вказаної ДТП майнову шкоду.

Однак з такими висновками суду не можна погодитися з огляду на таке.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення суду слід скасувати, а провадження у справі - закрити з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26.11.2021 року, близько 18 години 20 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Вінниці автодорогою М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине» (414 км), неподалік смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, в момент об`єктивної появи в полі його зору автопоїзда у складі автомобіля «Іveco Stralis», д.н.з. НОМЕР_2 , із напівпричепом «Kassbohrer», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який з увімкненим ближнім світлом фар та габаритними ліхтарями виконував маневр розвороту ліворуч по ходу свого руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із напівпричепом автопоїзда, що призвело до вимкнення зовнішніх світлових приладів та стало причиною подальшого зіткнення автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в напрямку м. Вінниця, із зазначеним напівпричепом. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_7 загинули на місці події, водій автомобіля «CitroenBerlingo», д.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_6 та його пасажир ОСОБА_8 із тілесними ушкодженнями були госпіталізовані до МКЛ ШМД м. Вінниці.

Зазначені обставини були встановлені постановою про закриття кримінального провадження від 19 грудня 2022 року, яка була винесена прокурором відділу Вінницької обласної прокуратури Веселовською О.О.

Цією ж постановою було визначено, що в діях водія автомобіля «Volkswagen Touran» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, за вищевикладених обставин водієм ОСОБА_4 були порушені вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями). згідно яких: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Зі змісту зазначеної вище постанови вбачається, що під час досудового розслідування було зібрано достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, а також смерть потерпілої. Однак, повідомити ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, неможливо у зв`язку з його смертю.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження було закрите у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 є власником «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .

Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/102-22/16357-АВ, який складений 07.11.2022 року ВНДЕКЦ, ринкова вартість автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_6 , станом на 04.11.2022 року становила 312 660 гривень, а вартість ремонтно-відновлювальних робіт цього автомобіля становила 839 013,28 гривень. Розмір матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_6 , становить 312 660 гривень.

Як вбачається із висновку експертного дослідження № 168 від 04.01.2024 року, дійсна ринкова вартість придатних залишків (вартість утилізації) автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_6 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 38 000 гривень.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що у справі, рішення у якій переглядається, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути на його користь майнову шкоду, заподіяну ушкодженням належного йому автомобіля в результаті ДТП, яка мала місце за наведених вище обставин внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є відповідач ОСОБА_2 . З такою ж вимогою ОСОБА_1 звертався до суду у справі № 127/6220/23.

Як підстави в позовах у обох цих справах ОСОБА_1 вказував ті ж самі обставини заподіяння йому шкоди. Різниця лише полягає у тому, що у справі, рішення у якій переглядається, позивач просить стягнути розмір заподіяної йому шкоди з вирахуванням із нього 38 000 грн дійсної ринкової вартості придатних залишків(вартості утилізації) цього автомобіля, визначеної висновком експертного дослідження № 168 від 04 січня 2024 року, на який він раніше не посилався, тобто нового доказу, який не подався ним при розгляді справи № 127/6220/23.

З урахуванням наведеного вище визначення підстав та предмета позову зменшення позивачем розміру заподіяної йому шкоди внаслідок вирахування із неї 38 000 грн дійсної ринкової вартості придатних залишків(вартості утилізації) належного йому автомобіля з посиланням на визначення її висновком експертного дослідження № 168 від 04 січня 2024 року не є зміною предмету та підстав позову у справі, рішення у якій переглядається.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі, рішення у якій переглядається, позивачем пред`явлено ті ж позовні вимоги до тих же відповідачів та з тих же підстав, що й були предметом розгляду у справі № 127/6220/23 та за наслідками розгляду яких Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення від 13 жовтня 2023 року, яке змінено та частково скасовано постановою Вінницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року, тому оскаржуване рішення необхідно скасувати, а провадження у цій справі закрити.

Крім того, апеляційним судом також враховується наступне.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

В доповнення цього положення Основного Закону вст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту 1 ст. 6 Конвенції констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (№ 32053/13, § 46).

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-X).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, а відтак з позивача на користь особи, що подала апеляційну скаргу, необхідно стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 119 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.255,377,390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс" задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2024 року скасувати.

Провадження у справі № 127/3189/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс" () сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 119 грн.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови

Повний текст судового рішення складено 12 листопада 2024 року.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: О.С. Панасюк

Т.Б. Сало