Справа № 441/1641/22 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л. Ю.
Провадження № 22-ц/811/981/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 лютого 2024 року в складі судді Фарини Л.Ю. у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, -

встановив:

У листопаді 2022 року позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернувся з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Вимоги обґрунтовані тим, що 13.07.2021 при проведенні земляних робіт (бурінні криниці) у АДРЕСА_1 пошкоджено газопровід-ввід низького тиску діаметром 50мм., внаслідок чого відбувся витік газу. Того ж дня, після отримання повідомлення від ОСОБА_1 , аварійною бригадою здійснено виїзд за вказаною адресою та ліквідовано витік газу, проведено фотофіксацію місця пошкодженого газопроводу та відрізано пошкоджену ділянку газопроводу.

Будівельні/земельні роботи відповідачкою проводилися без погодженої з АТ «Львівгаз» проектної документації та дозволу на проведення земляних робіт в охоронній зоні газопроводу-вводу середнього тиску, а пошкодження газопроводу відбулося через відсутність погодження з газорозподільним підприємством.

Проведення робіт в охоронній зоні газопроводу є грубим порушенням п.16 гл. 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем. Відповідачка не зверталася до АТ «Львівгаз», який є Оператором ГРМ, з попереднім повідомленням про початок земляних робіт в охоронній зоні газопроводу-вводу низького тиску та не отримувала від АТ «Львівгаз» письмового погодження на проведення земляних робіт. Також, відповідачкою не виявлено фактичне місце розташування газопроводу шляхом шуфрування вручну в присутності представника АТ «Львівгаз».

Таким чином, відповідачка завдала майнову шкоду позивачу, яка складається з таких складових: 82232,36 грн. - вартість необлікованого об`єму природнього газу та 4088,06грн. - вартість робіт понесених Оператором ГРМ у зв`язку з ліквідацією витоку газу. Зважаючи на те, що по даний час відповідачка не відшкодувала завдані збитки, просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 23 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 86 320 грн. 42коп. завданої майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 2481 грн. 00коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки суд розглянув позов, який не відповідає вимогам ст. 175, 176 ЦПК України.

Звертає увагу, що у заяві відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; не визначено спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором; не зазначено обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зокрема обставини причетності відповідачки до буріння криниці; не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, немає підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. За наслідками заявленого позову суд не застосував ст. 257 ч.1 п.8 ЦПК України.

Суд не врахував, що ОСОБА_1 не може бути належним відповідачем, оскільки ні будинок по АДРЕСА_1 , ні газова труба їй не належать. Послугами з газопостачання відповідачка, а також жильці будинку не користувались починаючи з 2001 року. До робіт, пов`язаних із бурінням криниці, ні прямо, ні опосередковано вона не причетна. Припускає, що буріння криниці могла замовити її матір ОСОБА_2 , яка є власником будинковолодіння, після прийняття спадщини від її батьків, або хтось із сусідів.

Вважає, що суд незаконно поклав відповідальність за пошкодження труби на відповідачку та неправильно застосував щодо неї положення ст. 1166 ЦК України, п.7 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільної системи; неправильно визначили розмір заподіяних збитків невідомими особами виконавцями робіт. При доведеності їх вини, вони повинні відповідати виключно за пошкодження газової труби, а не за витік газу. Більше того, згідно із актом від 14.04.2021 №011837 тиск газу є нульовим протягом двох годин. Як було визначено суму збитків у розмірі 82 232 грн. 36 коп. і з якої тривалості витоку газу, не відомо.

Зауважує, що судом порушено вимоги процесуального закону щодо підсудності позову, оскільки він стосується нерухомого майна, розташованого не за місцем проживання відповідачки.

Просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 лютого 20254 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову АТ «Львівгаз». У випадку відмови у скасуванні судового рішення по суті позовних вимог, скасувати рішення, справу направити на розгляд суду першої інстанції за встановленою підсудністю, через порушення Сокальським районним судом Львівської області вимог щодо виключної підсудності.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Львівгаз» висловив свої заперечення. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення майнової шкоди, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із абзацом 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Львівгаз», суд виходив з того, що саме на відповідачку ОСОБА_1 покладається відповідальність за завдану шкоду, заподіяну пошкодженням газопроводу низького тиску під час проведення земляних робіт за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що розмір завданої шкоди відповідачкою не спростований, суд дійшов висновку про стягнення 86320 грн. грн. 42 коп.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує таке.

З матеріалів справи встановлено, що 13.07.2021 о 11.52 год. до оператора АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надійшло повідомленна від ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про запах газу біля будинку у АДРЕСА_1 .

13.07.2021 о 12.05 год. працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» виїхали на виклик на вказану адресу, виявили пошкодження та усунули їх о 14.год 20 хв., про що свідчить заявка №737 від 13.07.2021 (а.с. 5).

Із копії технічного акту №737 від 13.07.2021 служба експлуатації мереж Самбірського відділення Самбірської дільниці встановила пошкодження газопроводу низького тиску під час проведення земляних робіт, без погодження та вказано про усунені порушення. Про зазначене порушення відносно відповідача складено вищевказаний акт, який підписано без зауважень ОСОБА_3 та зроблено фотознімок, який долучено до матеріалів справи (а.с. 6,7).

14.07.2021 відповідачка ОСОБА_1 надала пояснення начальнику Самбірського відділення АТ «Львівгаз», зокрема що 13.07.2021при бурінні криниці на подвір`ї пошкоджено випадково газову трубу. Відразу повідомлено в АГС, яка ліквідувала витік газу. Газова труба була проведена 30 років тому. В хаті до 2000 року проживала самотня бабця ОСОБА_4 , на яку був оформлений номер абонент. У 2001 році газ відрізано газовою службою у зв`язку з тим, що в хаті ніхто не проживав. Документів стосовно прокладання даної труби не було, лічильника теж. Отже знати, де проходить газова труба, не могли (а.с. 8).

Позивачем складено акт розрахунок від 21 липня 2021 року на підставі Акту про порушення №011837 від 14.07.2021 (а.с.11).

Актом про порушення №011837 від 14.07.2021, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень, зафіксовано, що при проведенні земляних робіт по влаштуванню криниці пошкоджений підземний газопровід, ввід низького тиску діаметром 57мм на повний діаметр труби.

Відповідно до розрахунку вартості збитків, заподіяних AT «Львівгаз», внаслідок пошкодження газопроводу низького тиску за адресою: АДРЕСА_1 , розмір завданої шкоди складає 82 232 грн. 36 коп.

Витрати по ліквідації витоку газу за вказаною адресою складають 4 088 грн. 06 коп.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із пунктом 8 частини другої статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України унормовано, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України доведення відсутності вини у спричиненні шкоди покладено на відповідача.

Для застосування відповідальності у виді стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Необхідно довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії.

Відсутність будь якої із зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що правовідносини між позивачем та відповідачкою регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, Правилами безпеки систем газопостачання, що затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285.

Відповідно до п. 17 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Враховуючи вищевикладене, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», відповідно до вимог Закону України "Про ринок природного газу", є Оператором ГРМ, який зобов`язаний вживати заходів з безпеки постачання природного газу, безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи у межах Львівської області.

Відповідно до пункту 2 розділу 2 глави І Кодексу газорозподільних систем (далі - КГС) Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператор ГРМ (пункт 1 розділу 1 глави ІІІ КГС).

Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи (пункт 4 розділу 1 глави ІІІ КГС).

Главою 4 розділу III Кодексу газорозподільних систем, визначено порядок проведення земляних робіт у охоронній зоні об`єктів газорозподільної системи (об`єктів ГРМ), а саме: Охоронна зона об`єктів ГРМ поширюється на газопроводи з надлишковим тиском природного газу не більше 1,2 МПа, ГРП, ШРП, вузли обліку природного газу, засоби захисту газопроводів від електрохімічної корозії, споруди і пристрої на газопроводах, розпізнавальні та сигнальні знаки місцезнаходження газопроводів і споруд на них, за винятком внутрішньобудинкових газових мереж (пункт 1);

Власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів ГРМ (пункт 4);

Земельні ділянки, що входять до охоронних зон, використовуються власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з обов`язковим дотриманням вимог цього Кодексу (пункт 5);

Проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ (пункт 7);

Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо).

Видача погодження Оператора ГРМ, його переоформлення, видача дубліката та його анулювання здійснюються на безоплатній основі.

Оператор ГРМ протягом 10 робочих днів з дня реєстрації письмового звернення юридичної чи фізичної особи або фізичної особи - підприємця щодо погодження проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ має надати письмове погодження або письмову обґрунтовану відмову. Письмове погодження надається на безоплатній основі.

Погодження має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та/або земляних робіт, а також схему газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо) (пункт 8);

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи - підприємці для отримання погодження Оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати Оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності - інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження (пункт 9);

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи - підприємці, які отримали письмове погодження Оператора ГРМ, зобов`язані керуватися порядком проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт і дотримуватись умов їх виконання з урахуванням вимог письмового погодження Оператора ГРМ (пункт 10);

Письмове погодження оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ оформляється у двох примірниках, один з яких зберігається в Оператора ГРМ протягом строку, визначеного законодавством (пункт 11);

До початку ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронній зоні наказом організації, що проводить роботи, з числа фахівців призначається особа, відповідальна за проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт (керівник робіт) (пункт 15);

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи - підприємці, що проводять ремонтні, будівельні та земляні роботи в охоронних зонах, зобов`язані не пізніше ніж за добу до початку робіт повідомити представника Оператора ГРМ щодо проведення робіт (пункт 16);

Фізична особа або персонал юридичної особи чи фізичної особи - підприємця, залучені для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронних зонах, повинні бути ознайомлені (проінструктовані) представником Оператора ГРМ з інформацією про місцезнаходження газопроводу і споруд на ньому, їх позначення на місцевості, можливі аварійні ситуації і дії при їх виникненні (пункт 17);

Межі охоронних зон газорозподільної системи визначаються відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за № 674/27119 (далі - ПБСГ) (пункт 18).

Згідно із пунктом 2.1 розділу II ПБСГ, охоронна зона об`єктів газорозподільної системи - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільчих газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

З метою забезпечення безпечних умов експлуатації та виключення можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони шириною 2м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускаються: обмеження доступу обслуговуючого персоналу у світлу пору доби, а при аварійній ситуації - цілодобово; складування матеріалів і устаткування; ведення земляних та будівельно-монтажних робіт; садіння дерев; улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових (пункт 1.12. глави 1 розділу V ПБСГ).

Відповідно до п. 1 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем охоронна зона об`єктів ГРМ поширюється на газопроводи з надлишковим тиском природного газу не більше 1,2 МПа, ГРП, ШРП, вузли обліку природного газу, засоби захисту газопроводів від електрохімічної корозії, споруди і пристрої на газопроводах, розпізнавальні та сигнальні знаки місцезнаходження газопроводів і споруд на них, за винятком внутрішньобудинкових газових мереж.

Згідно із пунктом 1.34 глави 1 розділу V ПБСГ, перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов`язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

Отже, виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу можливе за умов: отримання власником земельної ділянки дозволу, повідомлення представника Оператора ГРМ не пізніше ніж за добу до початку робіт, виявлення фактичного місця розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25. га для обслуговування житлового будинку є ОСОБА_2 . Дана обставина стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №927753 (а.с. 100).

На вказаній земельній ділянці знаходить будинок, який теж в цілому зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 101).

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, копання криниці на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 , здійснювалось без відповідних дозволів та за відсутності представника Оператора ГРМ АТ «Львівгаз», що призвело до пошкодження газопроводу.

З метою усунення витоку газу на пошкодженій ділянці газопроводу відповідачка ОСОБА_1 , яка не є власником земельної ділянки, повідомила відповідну службу, працівниками якої проведено комплекс необхідних ремонтно-відновлювальних робіт з усунення наслідків аварії.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази на підтвердження того, що шкода позивачу завдана саме протиправною поведінкою відповідачки ОСОБА_1 .

Частина 2 статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодного доказу, що відповідачка ОСОБА_1 має будь-яке відношення до земельної ділянки, де проводились роботи з копання криниці, а тому на неї покладався відповідний обов`язок звертатись до АТ «Львівгаз» із заявою щодо погодження земляних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Матеріали справи також не містять доказів, які б свідчили те, що ОСОБА_2 , яка є власником земельної ділянки, уповноважувала ОСОБА_1 звертатись із відповідною заявою до АТ «Львівгаз» про необхідність вчинення земляних робіт.

Суд першої інстанції належної уваги на це не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позову, незважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки на якій виконувались земляні роботи з копання криниці.

Колегія суддів зауважує, що за пошкодження газопроводів (крім магістральних) та їх устаткування при провадженні робіт, передбачено адміністративну відповідальність за ст. 103-2 КУпАП.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що за фактом пошкодження газопроводу саме щодо відповідачки ОСОБА_1 складався відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ст. 103-2 КУпАП.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Акт про порушення №011837 від 14.07.2021, на підставі якого здійснено акт-розрахунок заподіяних збитків не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки такий не доводить факту витоку газу, а лише фіксує пошкодження газопроводу. Матеріали справи також не містять доказів того, що Акт про порушення від 14.07.2021 був предметом розгляду засідання комісії з розгляду Актів про порушення.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, оскільки ні прямо, ні опосередковано не причетна до земляних робіт з копання криниці.

Відповідно відсутні підстави для покладання на ОСОБА_1 обов`язку зі сплати завданої шкоди.

Крім цього, на переконання колегії суддів, розрахунок розміру завданого збитку також не грунтується на вимогах Кодексу газорозподільних систем.

Вирішуючи про стягнення суми завданих збитків, суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин п.7 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, яким передбачено, що об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами- підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави. В той час, як матеріали справи не містять доказів того, що газопровід був пошкоджений юридичною особою чи фізичною особою-підприємцем.

Обсяг витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є фізичними особами, визначається відповідно до пункту 9 цієї глави (п.10 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

При цьому, Глава 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ визначає порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі).

Як зазначалось вище, відповідачка ОСОБА_1 не є побутовим споживачем газу за адресою по АДРЕСА_1 , де було зафіксовано пошкодження газопроводу, а тому нарахування необлікованого об`єму природного газу за визначеною формулою, є безпідставним.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що працівники аварійної служби, які прибули на місце події, належним чином не встановили причину витоку газу, не з`ясували належним чином, хто причетний до проведення цих робіт, хто їх замовляв і виконував.

Висновки суду про те, що за завдану майнову шкоду має нести відповідальність ОСОБА_1 оскільки саме вона викликала аварійну службу та вказала на те, що на їх подвір`ї проводились роботи з копання криниці, суперечить вимогам закону.

Необхідно зазначити, що відповідно до пункту 6 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ локалізація та ліквідація аварійних ситуацій внутрішньобудинкової системи газопостачання та дворових газопроводів побутового споживача, які можуть призвести до нещасного випадку, здійснюються аварійно-диспетчерськими службами Оператора ГРМ цілодобово та за його рахунок.

З огляду на вказане, обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли підтвердження під час перегляду судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд дійшов переконання, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, тому таке не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, з АТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 3721 грн. 50 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 3721 (три тисячі сімсот двадцять одна) гривень 50 копійок сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Повний текст постанови складений 11 червня 2024 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк