Справа № 210/7154/24
Провадження № 2-н/210/1161/24
У Х В А Л А

іменем України

12 грудня 2024 року суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, згідно якої просила стягнути на її користь із ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до моменту припинення донькою навчання, але не більше ніж до 23 років.

Суд, ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , дослідивши викладені у заяві вимоги і обставини, дійшов висновку про відмову їй у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу суддя відмовляє у видачі судового наказу (п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимоги про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до положень сімейного законодавства правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше (ч. 1 ст. 6 СК України, абз. 2 ст. 1 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Однак усупереч цьому, ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

Слід зазначити, що СК України розмежовує обов`язки батьків з утримання дитини до досягнення нею повноліття (Глава 15 СК України) та обов`язки батьків з утримання повнолітніх дочки, сина (Глава 16 СК України). Відтак, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини і вимоги про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина мають різні правові підстави, і не можуть бути ототожненими.

Враховуючи, що однією з обов`язкових умов, визначених у п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України при видачі судового наказу є вимога про стягнення аліментів саме на дитину (дітей), а тому вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дочку не можуть бути задоволеними у порядку наказного провадження, і у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України - у зв`язку з заявленою вимогою, що не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених в пунктах 3-6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

Повернути заявнику заяву та додані до неї документи.

Роз`яснити заявнику її право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко