Справа № 643/8074/24
Провадження № 2/643/3870/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого-судді: Афанасьєва В.О., розглянувши у приміщенні Московського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У позові представник позивача просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі судового наказу № 643/6191/24 від 18 червня 2024, виданого Московським районним судом м. Харкова, на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, в обґрунтування чого посилався на те, що на теперішній час матеріальне становище у позивача погіршилось, на даний момент він знаходиться в лікарні на лікуванні, що підтверджується довідкою з медичної карти стаціонарного хворого, яку долучено до позовної заяви. Крім того, позивач як внутрішньо переміщена особа знаходиться у м. Львів, де щомісяця несе витрати на оплату квартири, житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни тощо. Також зазначив, що він добровільно щомісяця здійснює переказ коштів сину на харчування, одяг, інші інтереси, повністю оплачує йому навчання в комп`ютерній академії.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 року з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150,180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як визначено ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Можливість зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або за домовленістю між батьками, передбачена ч. 1 ст. 192 СК України у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Положеннями ст. ст.181, 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За значного покращення матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для висування ним вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан та погіршився стан здоров`я, і ця зміна впливає на можливість сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Разом з цим, з урахуванням викладеного позивач має не лише зазначити про зміну матеріального становища в бік погіршення, а й надати докази про зміну свого матеріального становища, однак суду не надано жодного належного доказу щоб підтверджували обставини, викладені в позовній заяві, та враховуючи ту обставину, що з позивача стягуються аліменти в розмірі, визначеному на одну дитину, таким чином, суд не вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, що відповідно до положень ст.192 СК України не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи наведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в позивача значно змінилось (погіршилось) матеріальне становище або стан здоров`я та він не здатен сплачувати аліменти на утримання сина, в розмірі визначеному судовим наказом, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає, тому суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовної заяви, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354, 355, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181,182, 183, 191 СК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Афанасьєв