Справа № 219/1282/22
Провадження № 2/229/588/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 листопада 2024 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Ергашової Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти його з реєстрації, мотивуючи тим, що позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 28.04.1998 року, в якому, у тому числі зареєстрований ОСОБА_2 , як син, який у вищевказаному будинку більше десяти років не проживає, що порушує права позивача, як власника та змушує нести додаткові витрати на житлово-комунальні послуги. Позивач просив судові витрати покласти на нього.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно до договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 28.04.1998 року, ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-7), в якому зареєстрований, у тому числі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-13), який за вказаною адресою не проживає тривалий час, що підтверджується актом про встановлення факту не проживання/не проживання від 04.02.2022 р. (а.с.8).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад один рік, судом не встановлено.

Таким чином, у суду є підстави для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, він без поважних причин відсутній за вказаною адресою теперішній час, тобто, понад один рік.

Щодо позовних вимог щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Судові витрати покласти на позивача за його заявою.

Керуючись ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. 10, 13, 81, 131, 263-265, 280,281ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.Є. Дубовик