Справа № 756/9945/24
Провадження № 2-з/756/158/24
Оболонський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Пукало А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити реєстрацію за цією адресою будь-яких осіб.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання недійсними довіреності та договору дарування 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник повідомив, що виявив оголошення про продаж вказаної квартири, що на його думку, є діями, спрямованими на унеможливлення виконання рішення суду у майбутньому. У зв`язку з цим, просив накласти арешт на згадану квартиру.

Дослідивши заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначити обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених ЦПК України.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява стосовно забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявник зазначив, що після подання позовної заяви до суду, ним було виявлено, що на продаж виставлена квартира, яка за технічними характеристиками відповідає квартирі, стосовно якої заявлено позов ( АДРЕСА_1 , загальна площа 45,40 кв. м, житлова площа 27,32 кв.м, площа кухні 6,1 кв.м). На підтвердження цих обставин заявник надав роздруківку з сайту продажу нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згадана роздруківка не містить однозначних ідентифікуючих відомостей щодо квартири, якої вона стосується, а також особи, яка надала оголошення про продаж нерухомості. У зв`язку з викладеним, на переконання суду, заявником не доведена можливість вчинення з боку інших учасників справи дій, спрямованих на унеможливлення виконання рішення суду.

Отже, виходячи з оцінки доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості та співмірності вимог позивача щодо забезпечення позову та доказів, наданих в обґрунтування таких доводів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 258-261 ЦПК України, суд -

П о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя А.В. Пукало