УХВАЛА

17 червня 2024 року

м. Київ

справа № 760/21451/20

провадження № 61-7818 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2020 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання дитини з 40 000,00 грн до 5 000,00 грн щомісячно, що підлягають стягненню з нього на користь відповідачки відповідно до рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 760/27143/18.

В травні 2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 40 000,00 грн до 115 000,00 грн щомісячно, встановлений рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 760/27143/18.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року з підстав, передбачених частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

28 травня 2024 року до Верховного Суду ОСОБА_1 повторно подала касаційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, у якій просила їх скасувати та ухвалити нове про прийняття її заяви про збільшення позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, Верховним Судом постановлено ухвалу від 09 травня 2024 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ці самі судові рішення - ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенціївправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_1 скористалася передбаченим законом правом на касаційне оскарження судових рішень у цій справі та є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого повторно подає касаційну скаргу на ті ж судові рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями та не є підставою для повторного розгляду касаційної скарги, оскільки не змінюють призначення імперативної норми процесуального права (пункт 3 частини другої статті 394 ЦПК України).

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара