Справа № 357/8880/24
Провадження № 4-с/357/24/24
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

26 червня 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) «щодо дій та бездіяльності державного виконавця», -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даною скаргою.

Дослідивши матеріали скарги на предмет дотримання процесуального законодавства під час звернення до суду, суд приходить до висновків про те, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до п.17 вищевказаної постанови сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст.450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

При цьому суд також враховує, що ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено право суду застосовувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, за приписами, зокрема, п.2, п.3, п.8, п.9, п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

В пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 вказано, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилами ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, основними критеріями для вирішення питання підсудності справи відповідному місцевому суду загальної юрисдикції є: належність заявника до сторін виконавчого провадження; виконання саме судового рішення; розгляд відповідної справи даним судом.

У той же час, із матеріалів скарги не убачається, що заявник є стороною виконавчого провадження та що на виконанні державного виконавця перебував виконавчий документ, виданий саме на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Крім того, у скарзі заявник не зазначає з рішенням, дією або бездіяльністю якого державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби він не погоджується.

Також, у тексті скарги заявник іменує себе позивачем, а відділ державної виконавчої служби відповідачем, зазначаючи у на третьому аркуші про те, що іншого позову ним не подано.

Таким чином, для вирішення питання можливості розгляду даної скарги даним судом в порядку цивільного судочинства, а також за правилами якого провадження подано скаргу (позовному чи у порядку контролю за виконанням судових рішень), заявнику необхідно усунути вищенаведені недоліки.

Окрім того, заявнику необхідно вказати стягувача у виконавчому провадженні для залучення його до участі у справі, оскільки рішення у справі може вплинути та його права та законні інтереси.

При цьому, як щодо стягувача, так і щодо державної виконавчої служби заявник має навести відомості, передбачені у частині 3 ст.175 ЦПК України.

Також суд роз`яснює заявнику, що відповідно да приписів ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За правилами, встановленими ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про її залишення без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 10, 185, 260-261, 447-448 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) «щодо дій та бездіяльності державного виконавця» - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків у строк, який не може перевищувати трьох днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Цукуров