Справа № 302/1658/24
Провадження № 2/302/479/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

13.11.2024 селище Міжгір`я Закарпатської області

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В. П.,

розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Міжгірський Лісокомбінат» до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання права власності на навантажувач TOYOTA 02-7FDJF35, рік виробництва 2004, номер рами 7FDJF35-13596,-

В С Т А Н О В И В:

12.11.2024 року Товариство з додатковою відповідальністю «Міжгірський Лісокомбінат» звернулося з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання права власності на навантажувач TOYOTA 02-7FDJF35, рік виробництва 2004, номер рами 7FDJF35-13596.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що є підстави для відмови у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Звідси можна дійти висновку, що загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Іншими словами, законодавець запровадив такі правила розмежування юрисдикції судів: загальна (цивільна) юрисдикція є всеохоплюючою; якщо справа не віднесена до юрисдикції інших (адміністративних чи господарських) судів, то вона підлягає розгляду загальним (цивільним) судом. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Натомість юрисдикцію адміністративних чи господарських судів у спрощеному вигляді можна визначити так: перші мають повноваження вирішувати публічно-правові спори, а другі спори, що виникають при здійсненні господарської діяльності.

ВП ВС неодноразово у своїх постановах вказувала критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Отже, вказані норми прямо передбачають вирішення цього спору в порядку господарського судочинства, а тому є підстави застосувати положення п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, тобто відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 19, 186 ч.1 п.1, 258-261 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Міжгірський Лісокомбінат» до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання права власності на навантажувач TOYOTA 02-7FDJF35, рік виробництва 2004, номер рами 7FDJF35-13596.

Копію ухвали разом із позовною заявою та з додатками надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу право подати клопотання про повернення судового збору.

Роз`яснити позивачу право звернутися до Господарського суду Закарпатської області у порядку господарського судочинства.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя : В. П. Кривка