Справа № 615/2109/24
Провадження № 2/615/501/24
УХВАЛА

14 листопада 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

Головуючого судді Левченка А.М.,

за участю

секретаря судового засідання Клименко Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву про самовідвід від розгляду цивільної справи № 615/2109/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Валківської міської ради про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій щодо зняття з місця реєстрації місця проживання, усунення перешкод у користуванні житловим приміщення та вселення до житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ

12.11.2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Валківської міської ради про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій щодо зняття з місця реєстрації місця проживання, усунення перешкод у користуванні житловим приміщення та вселення до житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначено, що 30.09.2024 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 зрізає замки на гаражі та сараї, в яких окрім спільного сумісного майна знаходяться особисті речі ОСОБА_1 , які були придбані вже після розірвання шлюбу, і які ОСОБА_1 не може забрати у зв`язку з відсутністю доступу до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Більше того, попередньо ОСОБА_2 вже чинила перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням, зокрема, шляхом звернення до органу реєстрації з метою зняття з ОСОБА_1 із зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Так, з витягу з реєстру територіальної громади від 09.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , було знято 02.05.2024 року з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справу №615/2109/24 передано судді Левченку А.М.

Встановлено, що в провадженні судді Валківського районного суду Харківської області Левченка А.М. перебувала цивільна справа № 615/1064/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації.

В обґрунтування первісного позову було зазначено, що на сьогоднішній день, відповідач - ОСОБА_4 право заявника на спірне нерухоме майно не визнає, у тому числі вчиняє перешкоди щодо користування будинком. Зокрема, відповідач звернулася до органу реєстрації із заявою про зняття ОСОБА_1 із зареєстрованого місця проживання, на підставі чого позивача з 02.05.2024 було знято із реєстрації в будинку АДРЕСА_1 , що, також, вбачається із вищевказаного Витягу з реєстру територіальної громади.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року головуючим суддею Левченком А.М., було взято самовідвід від розгляду цивільної справи №615/1064/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації, з тих підстав, що 02.07.2024 року суддею Левченком А.М., було розглянуто справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, де судом уже надавалась оцінка обставинам співжиття та користування спільним будинком.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України", як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді (Резолюція 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Левченко А.М., може виявити необ`єктивність чи упередженість при розгляді даної справи.

В той же час, враховуючи, що ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року головуючим суддею Левченком А.М.. було взято самовідвід від розгляду цивільної справи №615/1064/24, суд вважає, що участь судді Левченка А.М. у розгляді та вирішенні справи № 615/2109/24 може поставити під сумнів його об`єктивність чи неупередженість у зв`язку з можливою необхідністю повторної оцінки обставин, яким уже була надана оцінка під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді ОСОБА_5 з точки зору, як учасників справи, так і стороннього спостерігача, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, суддя Левченко А.М. вважає за необхідне взяти самовідвід.

Керуючись 36 40 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

Заяву про самовідвід від розгляду цивільної справи № 615/2109/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Валківської міської ради про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій щодо зняття з місця реєстрації місця проживання, усунення перешкод у користуванні житловим приміщення та вселення до житлового приміщення задовольнити.

Відвести суддю Валківського районного суду Харківської області Левченка А.М. від розгляду цивільної справи № 615/2109/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Валківської міської ради про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій щодо зняття з місця реєстрації місця проживання, усунення перешкод у користуванні житловим приміщення та вселення до житлового приміщення.

Справу № 615/2109/24 провадження № 2/615/501/24 передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Левченко