ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року

м. Київ

справа № 675/1124/22

провадження № 61-1049св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради, Орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Хмельницької області,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року в складі судді Пашкевича Р. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2023 року в складі колегії суддів: Янчук Т. О., Грох Л. М., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив не чинити йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визначити порядок його участі у вихованні дитини.

На обґрунтування позову зазначав, що з 10 червня 2015 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . В 2019 році стосунки між сторонами погіршилися та рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 за допомогою родичів, проти його волі та волі сина вивезла дитину на постійне місце проживання до села Радошівка Хмельницької області та не надає дозвіл на його побачення з дитиною та її виховання.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень в справі

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2023 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено ОСОБА_1 наступний порядок та спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом:

побачення з малолітнім сином ОСОБА_3 , з урахуванням стану здоров'я дитини, з 11 години суботи до 17 години неділі першого та третього тижня кожного місяця без присутності матері ОСОБА_2 за місцем проживання дитини та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю з матір`ю дитини, та зобов'язання доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

в разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену батьками дату, враховуючи інтереси дитини, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини;

спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку без обмежень та по бажанню дитини без присутності матері;

відвідування сина під час культурних, лікувальних, спортивних, навчальних, виховних заходів та закладів різного напрямку;

під час осінніх, зимових та весняних канікул ОСОБА_1 може одноразово щонайменше на 3 (три) календарні дні підряд, які узгоджуються з ОСОБА_2 , забирати ОСОБА_3 , з урахуванням стану його здоров'я, з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов'язаний доставити його до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цих 3 (трьох) календарних днів, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час;

під час літніх канікул ОСОБА_1 може щомісяця забирати ОСОБА_3 , починаючи з першого числа кожного місяця, протягом літніх канікул двічі на 7 (сім) днів підряд або одноразово на строк понад 7 (сім) днів підряд, але не більше 14 (чотирнадцяти) днів за весь період літніх канікул, з урахуванням стану його здоров'я, за попереднім погодженням вказаних днів з ОСОБА_2 , з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов'язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цього строку, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час;

побачення з малолітнім сином щороку у дні народження батька та дитини 04 вересня, 03 серпня з 14 до 18 години, без присутності матері ОСОБА_2 , за місцем проживання дитини та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов'язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

побачення з малолітнім сином кожний непарний рік на наступні свята: Новий рік - 1 січня, Різдво Христове - 25 грудня, Пасха (Великдень), День праці -1 травня, День Конституції України - 28 червня, День незалежності України - 24 серпня, День захисників і захисниць України - 1 жовтня з 15 до 19 години, за місцем проживання дитини та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов'язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

питання щодо спільного відпочинку з дитиною в інші дні батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дитини та кількості проведеного часу з дитиною кожного з батьків.

Зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 488, 00 грн.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неналежного ставлення як матері, так і батька до виконання своїх батьківських обов`язків. З урахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, наявні підстави для часткового задоволення позову, встановлення порядку та спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною без присутності матері з урахування висновку органу опіки та піклування. Визначений графік участі батька у спілкуванні та вихованні малолітнього сина з урахуванням віку дитини, відстані між місцями проживання малолітньої дитини та батька, часу навчання, буде в повній мірі відповідати справедливій рівновазі між інтересами дитини та інтересами батьків.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2023 року й ухвалити нове рішення про визначення йому порядку та способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом:

передачі відповідачем дитини позивачу з урахуванням стану його здоров'я першого та третього тижня кожного місяця без присутності матері для побачення з п'ятниці по неділю за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 , з обов'язковим поверненням дитини до місця проживання відповідача;

під час осінніх, зимових, весняних та літніх канікул батько може забирати сина на ту кількість календарних днів, яка дорівнює половині днів відповідних канікул, з місця проживання відповідача чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов'язаний доставити її до місця проживання відповідача чи іншого визначеного нею місця;

щороку у дні народження батька відповідач передає дитину на повну добу, без її присутності, а позивач після спливу доби зобов'язаний доставити дитину до місця проживання відповідача чи іншого визначеного нею місця;

кожного парного року у дні народження дитини відповідач передає дитину позивачу на пів доби без її присутності, а позивач зобов'язаний доставити дитину до місця проживання відповідача чи іншого визначеного нею місця;

кожного непарного року на Новий рік, Різдво Христове, Великдень, День праці, День Конституції України, День незалежності України, День захисників і захисниць України відповідач передає позивачу дитину на повну добу за місцем проживання дитини або батька (за домовленістю сторін), та у громадських місцях, розташованих у населених пунктах, у яких проживають дитина та позивач, а також в інший час за домовленістю із матір'ю дитини, та позивач зобов'язаний доставити дитину до місця проживання відповідача чи іншого визначеного нею місця;

зобов'язати відповідача надавати згоду позивачу (в тому числі нотаріальну) для відвідування дитиною культурних, лікувальних, спортивних, навчальних, виховних заходів та закладів різного напрямку в Україні та за її межами;

зобов'язати відповідача забезпечити необмежене використання застосунку Google-сім'я, гри Майнкрафт;

зобов'язати відповідача не видаляти Google акаунти дитини, завантажені навчальні та розвивальні програми;

зобов'язати відповідача не чинити перешкоди дитині у виборі її хобі, захоплень, відвідуванні гуртків, у засвоєнні планшетів, ноутбуків, смарт-годинників, телефонів, різноманітних гаджетів;

зобов'язати відповідача брати участь у забезпеченні вивчення дитиною англійської мови;

зобов'язати відповідача не чинити перешкоди дитині та позивачу у військовому вихованні, навчанні дитини у ліцеях, гімназіях;

зобов'язати відповідача починаючи з досягнення дитиною 8 років і до 10 років не чинити перешкоди у спілкуванні дитини з психологами, вихователями, вчителями;

зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у забезпеченні навчання та виховання дитини;

зобов'язати відповідача використовувати процедуру сімейної медіації з метою налагодження конструктивної комунікації між сторонами для вирішення питань, пов'язаних з вихованням сина;

зобов'язати відповідача з'являтися разом з позивачем та дитиною до органу опіки та піклування не рідше одного разу на календарний рік почергово за місцем проживання позивача та відповідача;

заборонити відповідачу змінювати місце перебування дитини під час реалізації позивачем права на контакт;

зобов'язати відповідача не маніпулювати та не здійснювати психологічний тиск на дитину з метою приниження гідності, честі позивача або налаштування дитини проти батька;

зобов'язати відповідача не залишати дитину на одинці з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На обґрунтування касаційної скарги зазначав про застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 січня 2022 року в справі № 663/724/19, від 20 вересня 2023 року в справі № 730/518/21 та від 26 жовтня 2023 року в справі № 233/418/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Суди не врахували відстань між його місцем проживання (місто Київ) та місцем проживання дитини (Хмельницька область), та встановили такий графік та час спілкування з дитиною, який значно обмежує його право на виховання сина. Також суди не надали оцінку наявності у дитини бажання спілкуватися з ним.

Суди не проаналізували обставини щодо користування дитиною гаджетами та програмами, за допомогою яких вона може спілкуватися з батьком.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Ізяславського районного суду Хмельницької області.

20 лютого 2024 року справа № 675/1124/22 надійшла до Верховного Суду.

ОСОБА_2 направила відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що сторони з 10 червня 2015 року по 22 липня 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2021 року, яке набрало законної сили 11 листопада 2021 року, визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 почала проживати на АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного комісією працівників Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, 08 липня 2022 року за заявою ОСОБА_1 проведено обстеження умов проживання в квартирі АДРЕСА_3 , за результатами якого встановлено, що це помешкання складається з двох кімнат. Умови проживання задовільні: у квартирі наявні меблі, побутова техніка. Для дитини виділена окрема кімната, розкладний диван, телевізор, тумба. Зі слів ОСОБА_1 , колишня дружина ОСОБА_2 перешкоджає йому у вільному спілкуванні з сином ОСОБА_7 , за останні три роки син був з ним лише сім днів.

Зі змісту акту обстеження умов проживання від 25 серпня 2022 року, складеного за результатами обстеження умов проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Житло складається з трьох кімнат. Умови проживання хороші. Кімнати будинку та прибудинкова територія утримуються в гарному стані. Санітарний стан відповідає нормам, створено комфорт і затишок. В кімнатах наявні сучасні меблі, побутова техніка, електроприлади. Родина має постійний дохід, матеріально забезпечені. Умови проживання сприятливі. Для ОСОБА_8 виділена окрема кімната, облаштована до віку та потреб дитини. Наявне місце для виконання домашніх завдань, є розвиваючі ігри, книжки, ноутбук, канцелярське приладдя. ОСОБА_2 створила належні умови для всебічного розвитку дитини. Стосунки, традиції в сім`ї доброзичливі, зі слів ОСОБА_2 , непорозумінь і сварок в сім`ї не виникає. Між матір`ю, бабусею, дідусем та дитиною існують довірливі і теплі стосунки. Хлопчик комунікабельний, легко йде на розмову з членами сім`ї.

Згідно довідок ТОВ «Зелений парк» № 275 від 11 серпня 2022 року, від 19 серпня 2022 року, наказу (розпорядження) про прийняття на роботу № 131-К від 05 травня 2022 року, ОСОБА_2 працює в товаристві з 06 травня 2022 року на посаді менеджера з персоналу з оплатою праці згідно штатного розпису. Дохід за період з 06 травня 2022 року по 31 липня 2022 року складає 43 477,57 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Бізнеспромкомплект» № 05 від 18 липня 2022 року та довідки про доходи, ОСОБА_1 дійсно працює в цьому товаристві за основним місце роботи з 22 грудня 2021 року по цей час на посаді виконавця робіт. Зараз перебуває у відпустці за власний рахунок (з 01 березня 2022 року) у зв`язку з введенням військового стану на території України.

Позивач на підтвердження свого майнового стану долучив до матеріалів справи договори купівлі-продажу від 01 лютого 2020 року, 01 червня 2021 року, 01 березня 2022 року, виписки по своєму особовому рахунку за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2021 року та з 01 січня 2023 року по 26 травня 2023 року, що відображають рух коштів на ньому.

Відповідно до довідок Святошинського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) про розрахунок заборгованості № 29996 від 29 червня 2022 року, № 56837 від 01 вересня 2022 року, у відділі перебуває виконавчий лист № 675/197/20 від 12 лютого 2020 року, виданий Ізяславським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 . Станом на 01 вересня 2022 року заборгованість по аліментах становить 73 451,26 грн.

Згідно поданих підприємствами характеристик за місцем роботи позивача та відповідача, сторони характеризуються позитивно.

Відповідно до довідки КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 469089 від 17 листопада 2022 року, довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1692 від 04 листопада 2022 року, довідок № 229 від 18 жовтня 2022 року, № 287 від 17 жовтня 2022 року, інформації КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради № 828 від 18 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на диспансерному обліку в наркологічному та в психоневрологічному кабінетах не перебувають.

Відповідно до листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в м. Києві № 4219/125/31/6/01-2022 від 31 жовтня 2022 року, за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» єдиної інформаційної системи МВС України громадянин ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, засудженим не значиться, у розшуку не перебуває. Проте неодноразово у період з травня по листопад 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за статтями 124, 126, 130 КУпАП.

З повідомлення Відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області № 5043/121/124/106/01-2022 вбачається, що ОСОБА_2 до адміністративної та кримінальної відповідальності протягом 2021-2022 років не притягувалася.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 2817/20-26 від 30 грудня 2020 року, кожен з батьків ОСОБА_3 , з урахуванням їх індивідуально-психологічних властивостей, інтелекту, властивостей емоційно-вольової сфери, спрямованості особистості, має необхідні для виховання дитини психолого-педагогічні якості.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , з урахуванням його вікових особливостей емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища неспроможний надавати оцінку відношенню кожного з батьків до нього та виявляти прихильність до когось з батьків. Малолітній ОСОБА_3 має виражений емоційний контакт та прихильність до кожного з батьків.

Згідно відповіді Будинку дитячої творчості управління освіти виконавчого комітету Славутської міської ради № 17 від 19 липня 2022 року, малолітня дитина ОСОБА_3 відвідував клуб « ОСОБА_9 » Будинку дитячої творчості м. Славута з 15 жовтня 2019 року по 31 травня 2021 року. ОСОБА_2 , мамі ОСОБА_3 , було рекомендовано звернутися до спеціалістів (психолога та логопеда) Славутського інклюзивного ресурсного центру з метою формування правильного мовлення та корекції поведінки сина.

Відповідно до інформації Радошівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Ізяславської міської ради (Радошівського ліцею Ізяславської міської ради) № 32 від 21 червня 2022 року, № 43 від 19 серпня 2022 року, № 62 від 10 листопада 2022 року, ОСОБА_3 систематично відвідував навчальний заклад з 01 вересня 2021 року по 03 червня 2022 року. Дитина за результатами успішності за 1 клас показала достатній та високий рівень знань. Гуртки не відвідує. Мати дитини приймає активну участь щодо виховання, підтримки навчального процесу. Батько дитини ОСОБА_1 підтримує постійний зв`язок з класним керівником, в телефонному режимі цікавиться успіхами дитини в школі. Участі у батьківських зборах батько не брав, за весь період відвідав дитину в школі один раз. Всього за навчальний рік дитиною пропущено 7 днів, за які мамою надано підтверджуючі документи.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізяславської міської Шепетівського району Хмельницької області щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька у вихованні дитини, затверджений рішенням № 230 від 24 листопада 2022 року, ОСОБА_1 може брати участь у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 у вихідні дні, під час шкільних канікул, у день народження ІНФОРМАЦІЯ_5 та періодичні побачення у релігійні, державні, сімейні свята, святкові дні за місцем проживання дитини - АДРЕСА_2 , та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 про час побачень.

Між сторонами існує конфлікт щодо спілкування з дитиною та її виховання. Відповідно до листа відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області № 1847/121/124/106/01-2023 від 07 квітня 2023 року ОСОБА_1 неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо перешкоджання з боку колишньої дружини у спілкуванні з дитиною та з неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, поліцейські заходи превентивного характеру або примусового характеру відносно неї не застосовувались.

Відповідно до показань допитаного в суді в якості свідка працівника відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 , протягом останніх двох років (з червня 2021 року) від ОСОБА_1 надійшла велика кількість скарг щодо неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків щодо їх спільного малолітнього сина. Проте, за результатом здійснених виїздів до ОСОБА_2 та перевірки вказаних порушень, вони свого підтвердження не знайшли.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Батько та мати мають рівні права та обов`язки і при вирішенні питання про періодичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає, слід виходити виключно з інтересів дитини.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та режим її розпорядку дня, суди дійшли обґрунтованого висновку про доцільність встановлення порядку та способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, входячи передусім з якнайкращих інтересів дитини та запропонованого органом опіки і піклування графіку спілкування батька з дитиною.

Висновки судів не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційних скаргах постановах.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко