справа № 619/2104/24
провадження № 2/619/1586/24
Рішення

іменем України

14 жовтня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М.,за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/2104/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивачки: про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

представник позивача: ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

представник відповідача: Чепенко О.І.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 , у інтересах якої діє представник адвокат Шумейко Я.В., 20.03.2024 у системі «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 (пеню) за прострочку сплати аліментів у розмірі 56766,00 грн. У обґрунтування позову зазначено, що з 17.07.2004 вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 16.11.2007 шлюб розірвано та рішенням того ж суду від 27.11.2008 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі частини всіх видів доходу, про що 24.02.2009 був виданий виконавчий лист. Станом на 18.06.2021 у відповідача була заборгованість по сплаті аліментів у сумі 11648,21 грн. Наразі виконавчий лист перебуває у провадженні Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУЮ, ВП №55791647. Відповідач не сплачував аліменти з 2009 року та станом на 01.04.2019 заборгованість зі сплати аліментів становила 52437,92 грн. Станом на дату досягнення донькою повноліття - 08.01.2023сукупний розмір заборгованості складав 177879,01 грн. За період з 01.01.2023 по 31.12.2023 відповідачем частково була сплачена заборгованість у сумі 48000,00 грн. Державним виконавцем 20.02.2024 додатково було стягнуто з відповідача на користь позивача 16347,01 грн. Загальна заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 113535,00 грн. У рамках ВП №55791647 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу від 22.02.2024, якою накладено на відповідача штраф у розмірі 56766,00 грн. Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, максимальний розмір неустойки (пені), який може бути стягнуто з відповідача складає 56766,00 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує у повному обсязі, зазначивши, що відповідачем повністю погашено заборгованість по аліментах, дитина досягла повноліття, тому може особисто звернутися до суду. Відповідач проходить військову службу. Тому позбавлений можливості особисто приймати участь у судових засіданнях. Крім того, закінчився строк позовної давності, так як донька відповідача досягла повноліття.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 25.03.2024 судом було направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача та 02.04.2024 отримано відповідь.

Ухвалою суду від 04.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 08.05.2024.

Відповідно до ухвали суду від 08.05.2024 провадження у справі № 619/2104/24 зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, тобто до закінчення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05.08.2024 ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 08.05.2024 скасована.

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував повністю.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2004, який розірвано 07 листопада 2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (зворот а.с. 20).

Від спільного проживання сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 27.11.2008 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 в розмірі частини всіх видів доходів до повноліття дитини на користь ОСОБА_5 (зворот а.с. 18, 21).

31.07.2013 ОСОБА_5 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_6 », який було розірвано 25.09.2018 ( а.с.14).

ОСОБА_7 зареєструвала шлюб 15.10.2021 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 31).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного державним виконавцем Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУЮ 22.02.2024 убачається, що станом на 08.01.2023 (досягнення дитиною повноліття) сукупний розмір заборгованості становить 177879,01 грн, з урахуванням сплати боржником за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 у розмірі 48000,00 грн. Державним виконавцем 20.02.2024 стягнуто на користь стягувача 16347,01 грн. Заборгованість зі сплати аліментів становить 113532,00 грн (а.с.20).

Постановою державного виконавця Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУЮ від 22.02.2024, на підставі ч. 14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на ОСОБА_2 накладено штраф на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 56766,00 грн (зворот а.с. 16).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Частиною 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Суд зазначає про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, оскільки він у добровільному порядку не вжив заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, відповідачем та його представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів.

Посилання представника відповідача про повну сплату заборгованості по аліментам не знайшли свого підтвердження.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про застосування позовної давності до даних правовідносин, оскільки за змістом статті 20 Сімейного Кодексу України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується.

Те саме стосується й доводів представника відповідача, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем і залучений до сил по відбиттю російської агресії проти України, тому не може особисто бути присутнім у судовому засіданні, що не є підставою для незастосування положень статті 196 СК України, так як заборгованість по аліментам виникла до оголошення на території України правового режиму воєнного стану.

Ураховуючи, що постанова державного виконавця Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУЮ від 22.02.2024, якою накладено штраф на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 56766,00 грн, не скасована, розрахунок заборгованості відповідачем не оскаржений, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки максимальний розмір пені, який дорівнює різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і становить 56766,00 грн (113532,00 грн -56766,00 грн).

У позовній заяві позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ОСОБА_1 надавалася адвокатом Шумейко Я.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 05 березня 2024 року та додаткової угоди № 1 від 05.03.2024, за умовами якої за правову допомогу клієнт сплачує гонорар (винагороду) у розмірі 6000,00 грн (а.с. 18).

На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано ордер від 18.03.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт наданих послуг від 18.03.2024, де зазначено, що загальна вартість послуг за представництво інтересів клієнта складає 6000,00 грн, платіжну інструкцію від 08.03.2024 на суму 6000,00 грн, де отримувачем значиться ОСОБА_3 .

Правом на заперечення проти заявленого розміру витрат позивача на правничу допомогу сторона відповідача не скористалася.

Суд погоджується з тим, що загальний розмір витрат на правову допомогу в сумі 6000,00 грн підтверджений належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів в розмірі 56766,00 грн (п`ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят шість гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 15.10.2024.

Суддя І. М. Нечипоренко