Дата документу 12.11.2024
Справа № 334/5272/24
Провадження № 2/334/2360/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Ленінськийрайонний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді Козлової Н.Ю.,

за участю секретаря Александрової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Леніського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідачка ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів вказавши, що з ОСОБА_2 відповідачем по справі, вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народився син - ОСОБА_3 . Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , виданий Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №295.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/6860/21 від 10.11.2021 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1006 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

15 лютого 2022 року на підставі виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя, виданого 19.11.2021 було відкрито виконавче провадження № 68642469.

На теперішній час, майновий стан відповідача значно змінився, оскільки ОСОБА_2 проходить службу у лавах Збройних сил України. Тобто, відповідач працевлаштований, має стабільний заробіток і його матеріальний стан, значно покращився. Він здатний забезпечувати належний рівень утримання дитини.

У зв`язку з наведеним розмір аліментів, визначений твердій грошові сумі, на переконання позивача має бути змінено та встановлено у частці від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Ухвалою суду від 09.07.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Також відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву в порядку, визначеному ст..178 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надходило. Будь яких заяв або клопотань відповідачем не надсилалися.

Позивачка та її представник у судовому засіданні просили суд задовольнити позов у повному обсязі, змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/6860/21 від 10 листопада 2021 року. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка пояснювала суду, що на даний час зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на одяг і продукти, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Наголошувала на тому, що аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1006 грн. не зможуть забезпечити потреби дитини та не є тим необхідним мінімумом, який батько зобов`язаний забезпечити дитину. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють їй забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також його нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів.

Крім того, позивачка наголошувала, що з 01.07.2023 року по 01.12.2023 рік вона не отримувала аліментів від відповідача. Останній має заборгованість зі сплати аліментів. На разі він перебуває у ЗСУ, має стабільний заробіток і його матеріальний стан, значно покращився, тому відповідач здатний забезпечувати належний рівень утримання дитини.

Представник позивача підтримала позицю своєї довірительки.

Суд, заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст.81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 відповідачем по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народився син - ОСОБА_3 .

Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , виданий Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №295.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/6860/21 від10.11.2-21 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1006 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

15 лютого 2022 року на підставі виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя, виданого 19.11.2021 було відкрито виконавче провадження №68642469.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 грн. 00 коп.

Відповідно до даних Державної податкової служби України ГУ ДПС у Запорізької області сукупній дохід відповідача у період часу з перший другий квартал 2024 року становить 6640,76 грн. 64 коп.

За даними Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжя, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів з 01.02.2023 по 01.11.2024 роки 17631 гривень.

Середньомісячний розмір стягуваних з відповідача аліментів становить 1281,50 грн.

Таким чином, визначений рішенням суду розмір аліментів у частці відповідає мінімально гарантованому розміру аліментів на дитину виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлені обставини справи вказують на те, що стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін не змінилося з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Виходячи з того, що позивачка фактично заявляє про зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на стягнення частки від доходу відповідача, позивач зобов`язана належно обґрунтовувати доказами свої вимоги, в тому числі й підстави та умови, необхідні як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру.

При цьому, позивачу необхідно довести передусім наявність у платника відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів в частинах від доходу. Так само, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, підлягають доведенню й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивачкою не підтверджено належними доказами зміну матеріального стану платника аліментів та збільшення його доходів у зв`язку із зміною розміру заробітної плати, які мали місце з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та станом на час звернення до суду із цим позовом.

Суд також звертає увагу на те, що у позовній заяві не міститься жодного посилання на зазначені обставини, зазначено лише, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, не достатній для повного утримання дитини. А відповідач перебуває у ЗСУ, тому має стабільний дохід. Позов ґрунтується цілком на цьому ствердженні, при цьому будь-якого доказу на підтвердження наявності обставин для зміни способу стягнення аліментів позивачем не надано.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , обґрунтовуючи необхідність зміни розміру аліментів на утримання дитини, не надала суду інформацію щодо розміру своїх доходів.

Суду не надані докази на підтвердження витрат, пов`язаних з заняттям дитиною у спортивному гуртку.

Не містять матеріали справи й даних про те, що дитина дійсно протягом певного часу відвідує гуртки й заняття, про які позивачка наголошувала в суді.

Позивачка не зверталась до суду з відповідними клопотаннями про витребування доказів у зв`язку з неможливістю їх отримати самостійно, а тому зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для зміни способу стягнення алімементів.

Водночас, суд наголошує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» було внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 16 листопада 2016 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» вказаний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 доповнено пунктом 10-4 такого змісту: Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Відповідно до пункту 2 Порядку індексації підлягає, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів.

З викладеного вбачається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, провинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Отже, тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці ( інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації ( підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не зверталась до державної виконавчої служби з відповідною заявою щодо проведення індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі.

Крім того, Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 було внесено зміни до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України та викладено її у наступній редакції : Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Законом України «Про внесення змін до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 01 вересня 2020 року № 831-ІХ встановлено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у вказаній редакції Закону від 01 вересня 2020 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, доводи позивача є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду, оскільки сам по собі факт наявності перебування відповідача у ЗСУ не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог, а є підставою для проведення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для визначення розміру аліментів в частці від такого доходу - позивачем не надано, а тому суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 180 - 184, 192 СК України, у відповідності до ст.ст.12, 81, 141, 264, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Козлова Н. Ю.