Справа № 953/933/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Демченко С. В.,

за участю:

представника позивача адвоката Бєлової О. Є.,

представника відповідача адвоката Полупанової О. О.

секретар судового засідання Кошова О. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції клопотання представника відповідача адвоката Полупанової Ольги Олександрівни про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голуб Анна Ігорівна про визнання заповіту недійсним,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голуб Анна Ігорівна про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2024 року у вказаній справі призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам Харківської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я», у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено.

02 вересня 2024 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 554 від 12 серпня 2024 року за результатами проведення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року провадження у справі поновлено.

07 листопада 2024 року засобом Електронний суд від представника відповідача адвоката Полупанової О. О. на адресу суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати з Харківського геріатричного пансіонату Ветеранів праці належним чином завірену копію медичної картки стаціонарного хворого №175 стосовно ОСОБА_3 та іншу медичну документацію, яка міститься в її особовій справі, а також інформацію про те, хто із співробітників пансіонату спілкувався з ОСОБА_3 під час її перебування в пансіонаті. Крім того, просила витребувати з Міської поліклініки № 10 належним чином завірені копії електронної амбулаторної медичної карти ОСОБА_3 за період 13 грудня 2021 року по 20 червня 2022 року, а також інформацію про те, чи зафіксовані звернення ОСОБА_3 до лікаря-невролога після вказаних звернень до сімейного лікаря?

В обґрунтування клопотання посилалася на те, що наданий на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2024 року висновок судово-психіатричного експерта № 554 від 12 серпня 2024 року за результатами проведення судово-психіатричної експертизи суперечить фактичним обставинам життя ОСОБА_3 та стану її здоров`я. Зазначила, що згідно з відповіддю Харківського геріатричного пансіонату Ветеранів праці під час перебування ОСОБА_3 у пансіонаті на її ім`я була заведена медична картка стаціонарного хворого № 175. У вказаному пансіонаті ОСОБА_3 було надано симптоматичне лікування. При цьому під час перебування ОСОБА_3 у пансіонаті у неї були відсутні ознаки психічного захворювання, що в свою чергу повністю спростовує висновок експерта. Зазначила, що після отримання всієї необхідної медичної документації щодо ОСОБА_3 вона планує звернутися до суду з клопотанням про призначення повторної судово-психіатричної експертизи.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача адвокат Полупанова О. О. підтримала подане нею клопотання про витребування доказів. Вказала, що відповідно висновку експерта ОСОБА_3 під час складання 14 червня 2022 року заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Голуб А. І., відповідно до свого психічного стану не була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На переконання представника відповідача, вказаний висновок не відповідає дійсним обставинам. Представник відповідача зазначила, що раніше вона не зверталася до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів, оскільки не очікувала такий висновок експерта, у зв`язку зараз клопоче про витребування додаткової медичної документації, що стосується психічного стану здоров`я ОСОБА_3 з метою призначення повторної судово-психіатричної експертизи.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Бєлова О. Є. заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що ніщо не заважало представнику відповідача звернутися з відповідним клопотанням до призначення по справі судово-психіатричної експертизи.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про місце, день та час підготовчого судового засідання була повідомлена належним чином.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про місце, день та час підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голуб А. І. у підготовче судове засідання не з`явилася, про місце, день та час підготовчого судового засідання була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали, вважає, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Положеннями ч. 2 ст. 84 ЦПК України встановлено, що у клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто, задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, доведе складнощі їх отримання, тобто об`єктивну неможливість одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний або фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержання та подання доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, якщо незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося. Заявляючи клопотання про витребування доказів, особа повинна посилатися на причини, за яких вона сама не може одержати цей доказ.

Суд бере до уваги те, що нормами чинного цивільного процесуального законодавства передбачено, що відповідач повинен подавати докази разом з поданням відзиву на позовну заяву.

За змістом ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У ч.ч. 3-6 ст. 127 ЦПК України вказано, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Вирішуючи питання щодо дотримання представником відповідача процесуальних строків для звернення до суду з клопотанням про витребування доказів, суд враховує, що сторона відповідача 05 березня 2024 року подала до суду відзив на позовну заяву та з цього часу була обізнана про наявні в матеріалах справи докази, відповідно мала змогу надати до суду докази, які спростовують доводи, викладені позивачем у позовній заяві, а у разі неможливості самостійно надати такі докази - звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Суд враховує, що представник відповідача була обізнана про надходження до суду 14 березня 2024 року клопотання представника позивача про призначення у вказаній справі судово-психіатричної експертизи та відповідно мала змогу надати до суду наявні у сторони відповідача документи, які мають значення для проведення вказаної експертизи або ж звернутися до суду з клопотання про витребування доказів, необхідних для її проведення.

Однак, сторона відповідача, починаючи з 14 березня 2024 року з відповідними клопотанням до суду не зверталася, оскільки, як повідомила у судовому засіданні адвокат Полупанова О. О., у цьому не було потреби, та що сторона відповідача була впевнена у тому, що експерт за результатами проведення посмертної судово-психіатричної експертизи надасть зовсім інший висновок.

Суд зазначає, що така поведінка представника відповідача, яка є фахівцем у галузі юридичних наук та обізнана про права та обов`язки сторони, яка бере участь у розгляді справи, свідчить про зневажливе ставлення до виконання своїх професійних обов`язків.

Окрім того, суд враховує, що будь-яких доказів існування поважних причин, які б перешкодили представнику відповідача реалізувати свої права у встановлений судом строк (для подання доказів), суду не надано. Також у клопотанні про витребування доказів представник відповідача не просить поновити пропущений строк на подання такого клопотання.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів слід відмовити, оскільки його подано з порушенням строків, визначених ч. 2 ст. 83 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 43, 76,83, 84,95, 116, 126, 127, 259, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача адвоката Полупанової Ольги Олександрівни про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голуб Анна Ігорівна про визнання заповіту недійсним залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 12 листопада 2024 року.

Суддя С.В. Демченко