Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3084/24
Номер провадження 2/711/1337/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді: Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання: Зайцева О.І.

за участю:

представника позивача за дорученням: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (18036, м. Черкаси, вул.. Гетьмана Сагайдачного, 12, код 03357168) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення.

22 квітня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.

Представник позивача за дорученням ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі, в зв`язку з сплатою боржником ОСОБА_2 боргу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву та враховуючи вимоги цивільно процесуального законодавства, суд приходить до наступного.

Як визначено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 сплачено заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в повному обсязі.

Представником КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за дорученням ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувався факт сплати.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Таким чином, суд вважає, що провадження у даній справі необхідно закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Суд роз`яснює наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтею 256 ЦПК України. Так, ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При вирішенні заяви про закриття провадження у справі, судом враховані висновки Верховного Суду, що висвітлені у постанові від 20 вересня 2021року (справа №638/3792/20).

Що стосується вимог позивача про повернення сплаченого судового збору, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону № 3674-VІ.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, а в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182. Відповідно до п. 5 зазначеного порядку, у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, яке набрало законної сили, засвідчена належним чином.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Крім того, як передбачено п. 44 вище зазначеної постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно, КП «Черкасиводоканал» при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 302 грн. 80 коп. (Платіжна інструкція № 319 від 25 січня 2024 року) та в розмірі 2725 грн. 20 коп. (Платіжна інструкція № 1294 від 02 квітня 2024 року).

Як вбачається з матеріалів справи, Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 24.11.2009 року було укладено між КП «Черкасиводоканал» та ОСОБА_2 .

Тому, суд не знаходить підстав на стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради судових витрат

Відповідно до Довідки до Акту огляду МСЕК Серії 10ААА, відповідач ОСОБА_2 має першу групу інвалідності, а тому, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнений.

Таким чином, суд вважає, що необхідно повернути позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., відповідно до Платіжної інструкції № 319 від 25 січня 2024 року та Платіжної інструкції № 1294 від 02 квітня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 13, 133, 255, 256, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення закрити.

Повернути Комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору 302 грн. 80 коп., сплаченого відповідно до Платіжної інструкції № 319 від 25 січня 2024 року та 2725 грн. 20 коп., сплаченого відповідно до Платіжної інструкції № 1294 від 02 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб