Справа № 299/388/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 червня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2024 року (головуючий суддя Трагнюк В.Р.) у справі №299/388/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Виноградівська пересувна механізована колона №78», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) та матеріальної шкоди завданої злочином,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 до Виноградівського районного суду позивачем ОСОБА_1 було подано позов до ПрАТ «Виноградівська ПМК-78» про відшкодування моральної (немайнової) та матеріальної шкоди завданої злочином. Позов мотивовано тим, що 05.10.2023 близько 15.27 год водій ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, керуючи транспортним засобом марки «HOWO» самоскид-с, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz», моделі «220 CDI», реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Зазначає, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, що належить ПрАТ «Виноградівська ПМК-78», на підставі цивільно-правового договору від 23.908.2023, за яким зобов?язувався виконувати роботу з перевезення грунту.

До суду першої інстанції представником відповідача ПрАТ «Виноградівське ПМК-78» було подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення кримінальної справи №297/4189/23.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 20 лютого 2024 року задоволено усне клопотання представника позивача про залучення до участі у справі ОСОБА_2 , як третю особу без самостійних вимог. Зупинено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Винградівська пересувна механізована колона №78», третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) та матеріальної шкоди завданої злочином, до набрання законної сили рішення у справі №297/4189/23, яка знаходиться на розгляді у Берегівському районному суді Закарпатської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, постановлену внаслідок порушення та неправильного застосування норм матеріального права та вимог цивільно-процесуального законодавства, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що у Виноградівського районного суду Закарпатської області відсутні перешкоди у розгляді цивільної справи №299/388/24 до набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно ОСОБА_2 .. Посилаючись на ст. 1171, 1191 Цивільного кодексу України зазначає, що встановлення чи не встановлення вини фізичної особи у вчиненні кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху ніяким чином не впливає на визначену законодавством цивільно-правову відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки за заподіяну шкоду. Зазначає, що в матеріалах справи містяться копії технічного паспорту на транспортний засіб та цивільно-правовий договір від 23.08.2023, які свідчать про те, що джерело підвищеної небезпеки, яким заподіяно шкоду позивачу, належить відповідачу. Також встановлено факт, що ОСОБА_2 на вказаному джерелі підвищеної небезпеки виконував роботу за замовленням відповідача (п.1 цивільно-правового договору від 23.08.2023)

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Виноградівська ПМК-78» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі № 299/388/24 - без змін.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі (п. 14 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, зазначив, що в провадженні Берегівського районного суду перебуває кримінальне провадження №297/4189/23 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст286-1 КК України, за наслідками розгляду якої можуть бути вирішені питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспротної пригоди.

Дане кримінальне провадження було зупинене ухвалою Берегівського районного суду від 11.12.2023 до звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 з військової служби.

Проте, колегія суддів не погоджується з даним висновком.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд керувався п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, в порядку кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини(факти),які є предметом судового розгляду (ст. 251 ч.1 п.6 ЦПК України).

Частиною 2 ст.1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За змістом ст. 1187 ЦК України, особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій, зокрема, кримінальній справі. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку кримінального судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених нормами ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті шість частини першої статті 251 ЦПК України, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як зазначалось вище, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність судового рішення в кримінальному провадженні, яким встановлена вина водія у вчиненні ДТП, не може бути перешкодою для розгляду цивільної справи за позовом потерпілої особи про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем у якій є власник транспортного засобу.

Крім того, зупиняючи провадження у справі, суд не зазначив, в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що рішення Виноградівського районного суду за результатами розгляду кримінального провадження буде мати суттєве значення для вирішення спору між сторонами у даній справі.

Суд не зазначив в оскаржуваній ухвалі, що наявні в матеріалах справи докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд першої інстанції, у порушення вимог ст.ст.263-264 ЦПК України, на наведені вище норми закону та обставини справи належної уваги не звернув, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.1ст.379 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив норми матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у даній справі з підстав п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, порушив норми процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.251, 376, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді: