Дата документу 22.05.2024
Справа № 359/850/24
Провадження № 2/334/1212/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», про зняття обтяження з транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить усунути перешкоди у користуванні транспортним засобом автомобілем марки «KIA», модель CERATO, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2008, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 31.10.2019 року о 16:01:40 за № 27168218 реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Біленькою Євгенією Володимирівною, вид обтяження: приватне, тип реєстрації: поточна, тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір відступлення, серія та номер № 13-2016, виданий 23.12.2016 року. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 16500,00 грн. та оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є власником вищевказаного автомобілю на підставі договору купівлі-продажу, який укладений між нею та відповідачем у 2018 році. 18.04.2019 року позивачем було зареєстроване право власності на вказаний транспортний засіб. 22.08.2023 року, з метою продажу транспортного засобу, позивач звернулась до приватного нотаріуса Мусієнко М.М. для отримання інформації щодо відсутності арештів та заборон відчуження транспортного засобу, у зв`язку із чим приватним нотаріусом видано витяг, відповідно до якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містяться записи про приватне обтяження зазначеного транспортного засобу - застава рухомого майна, застава накладена за зобов?язаннями ОСОБА_2 перед ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке зареєстровано 31.10.2019 року за № 27168218 реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Біленькою Євгенією Володимирівною.

Зазначене обтяження зареєстровано на підставі договору відступлення № 13-2016, виданий: 23.12.2016 року, видавник: ТОВ «Росвен Інвест Україна». Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на автомобіль накладено заборону на відчуження, боржником є ОСОБА_2 .

На момент придбання транспортного засобу та державної реєстрації права власності, на автомобіль не було накладено вищезазначеного обтяження. Право власності на автомобіль було зареєстровано 18.04.2019 року, проте дата реєстрації обтяження на рухоме майно 31.10.2019 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає обтяження таким, що підлягає скасуванню, у зв?язку з тим, що на час реєстрації обтяження транспортний засіб не належав боржнику відповідачу по справі. Обставини, що склалися, значно обмежують права позивача як власника транспортного засобу, враховуючи це, остання вимушена звернутися до суду.

Позивач, у розумінні ст.388 ЦК України, вважає себе добросовісним набувачем, оскільки на час набуття права власності були відсутні будь-які обмеження щодо належного їй на праві власності автомобіля, а тому накладення обтяжень після придбання такого майна порушує її право власності. Позивач не знала і не могла знати про наявність застави, укладеного між іншими особами. На момент набуття транспортного засобу у власність і здійснення його державної реєстрації відомості про обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд Ленінського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

20.03.2024 року від представника відповідача адвоката Карпенко В.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, виходячи з наступного. Так, із суті позову не випливає та не зазначається: які має перешкоди позивач у користуванні вказаним автомобілем; яким чином ці перешкоди створює саме відповідач; яким чином та що повинен зробити відповідач задля усунення наявних перешкод; чи звертався позивач до відповідача з проханням усунити дані перешкоди, а тому, не вбачається спору між сторонами по справі, ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по вказаній справі, у позові відсутній договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між сторонами, на який посилається позивач у позові. Крім того, позивач вказує щодо реєстрації права власності на транспортний засіб, проте не надає правовстановлюючих документів. Водночас, матеріали справи не містять достатньої та достовірної інформації на час розгляду справи про наявність обтяження у вигляді застави рухомого майна, оскільки Витяг з державного реєстру обтяжень датується 22.08.2023 року, проте як до суду позивач звернувся у січні 2024 року. Отже, вважає позов безпідставним, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У судове засідання позивач та/або її представник не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про причину неявку у судове засідання не повідомили.

У судове засідання відповідач та/або його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.04.2019 р. транспортний засіб марки KIA», модель CERATO, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2008, зареєстровано за ОСОБА_1 .

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що 30.10.2019 року за №27168218 реєстратором Біленькою Є.В. Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження рухомого майна транспортного засобу «KIA», модель CERATO, номер шасі НОМЕР_1 , на підставі договору відступлення № 13-2016 від 23.12.2016 року, обтяжувач ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Зі змісту позовної заяви слідує, що наявність обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна у вигляді заборони відчуження транспортного засобу KIA», модель CERATO, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2008, перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю та порушує його право на користування майном.

Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255-IV (далі Закон) визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна».

Відповідно до ст.1 Закону, держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

Держатель Державного реєстру виконує таки функції: 1) організує ведення Державного реєстру; 2) приймає заяви і вносить записи до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; 3) забезпечує будь-яким особам через мережу Інтернет вільний цілодобовий доступ у режимі реального часу до внесених до Державного реєстру відомостей про обтяження з можливістю їх безкоштовного пошуку за різними критеріями; 4) надає витяги з Державного реєстру про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна; 5) стягує плату за внесення записів до Державного реєстру та надання витягів з нього.

Держатель Державного реєстру наділяє відповідних суб`єктів повноваженнями реєстраторів Державного реєстру, які надаватимуть послуги щодо внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень, звернення стягнення на предмет обтяження та надання витягів з Державного реєстру, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Функціонування Державного реєстру обтяжень рухомого майна та порядок його ведення регулюється Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року №830 (далі Порядок №830), та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 року №73/5.

Згідно Порядку № 830, держателем Реєстру є Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру, а адміністратором Реєстру є державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, які містяться у Реєстрі, Реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Відповідно до п. 4 Розділу 1 Порядку № 830 державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.

Згідно із п.24 Розділу 4 Порядку № 830 відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років.

На підставі відповідної заяви щодо припинення обтяження виключенню підлягає запис стосовно всього рухомого майна, що є предметом обтяження. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору відповідну заяву для припинення обтяження та виключення його з Реєстру.

Наказом Міністерства юстиції України №1059/05 від 26.05.2015 року визначено державне підприємство «Національні інформаційні системи» адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі - адміністратор Єдиних та Державних реєстрів).

Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

З наведеного слідує, що оскільки обтяження зареєстроване в інтересах ТОВ «Росвен Інвест Україна» реєстратором регіональної філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи», відповідно обов`язок виконати вимоги позивача про зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна лежить на особі, яка його зареєструвала, тобто реєстратором ДП «Національні інформаційні системи», оскільки саме це підприємство є суб`єктом, уповноваженим держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.

Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.

Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні транспортним засобом «KIA», модель CERATO, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2008, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, належним відповідачем у справі є уповноважена особа на здійснення таких дій - Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 6-13, 18, 19, 71-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», про зняття обтяження з транспортного засобу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк