Справа № 138/1900/24
Провадження №:2/138/765/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Бугери І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 06.07.2021 в м.Кременчуці по вул.Київська, 65 відповідач керуючи транспортним засобом марки «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_1 під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій самій смузі на яку мав намір перестроюватись, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Fortuner» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями відповідач спричинив ДТП, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.3 ПДР , за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Автозаводьського районного суду м.Кременчука від 21.10.2021 у справі №524/6388/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Разом з тим, відповідач не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомив про його наявність правоохоронні органи потерпілого та МТСБУ. Зважаючи на викладене, позивачем було прийнято рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи в сумі 11391,85 грн. З метою встановлення розміру шкоди страхове бюро залучило ФОП ОСОБА_3 , котрим було виконано звіт про оцінку автомобіля ОСОБА_2 , вартість послуг якого склала 1330,00 грн. У добровільному порядку відповідач борг в порядку регресу не повернув.

Зважаючи на вказані обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суми сплаченого страхового відшкодування в загальному розмірі 12721,85 грн., з яких: 11391,85 грн. - вартість матеріального збитку; 1330,00 грн. - сума витрат на збір документів.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.09.2024 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі та надано позивачу строк 5 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2024 постановлено продовжити розгляд справи та призначено судове засідання для розгляду даної справи з повідомлення сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином за місцем реєстрації, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Зважаючи на положення ч.8 ст.128 ЦПК України та відповідно до установленої судової практики Верховного Суду, зокрема, постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17), судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 14.10.2024 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з постанови Автозаводьського районного суду м.Кременчука від 21.10.2021 у справі №524/6388/21 провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Зі змісту постанови також слідує, що провадження у справі закрито за клопотанням захисника відповідача. Також, судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 06.07.2021 року о 12-20 год. в м. Кременчуці по вул. Київській, буд. 65 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Nissan X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_1 під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку мав намір перестроюватися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Fortuner» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. (а.с.8).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З вказаною вище постанови слідує, що відповідача винним визнано не було, як про це стверджував позивач у своєму позові, натомість провадження у справі за клопотання захисника відповідача було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/1882127 ОСОБА_2 застрахував транспортний засіб марки «Toyota Fortuner» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.14).

Відповідно до повідомлення та Заяви від 07.07.2021, ОСОБА_2 звернувся до Моторно (транспортне) страхового бюро України з метою отримання страхового відшкодування за отримані пошкодження автомобіля марки «Toyota Fortuner» д.н.з. НОМЕР_2 , спричинені йому в результаті ДТП, яке сталось 06.07.2021 (а.с.11-13). Належне відшкодування просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 , яку він на підставі довіреності від 20.07.2021 уповноважив на отримання вказаних коштів (а.с.18).

Згідно висновку експерта №136-21 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 23.07.2021 вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «Toyota Fortuner» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження в ДТП, яка сталась 06.07.2021 складає величину 11733,20 грн.(а.с.19-28).

На підставі наказу від 25.11.2021 виданого Моторним (транспортне) страховим бюро України, ОСОБА_4 було перераховано страхову виплату в сумі 11391,85 грн. Дана обставина, також, підтверджується платіжним дорученням № 1107410 від 25.11.2021. При цьому, витрати на оцінку шкоди складають 1330,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1102909 від 27.08.2021. Таким чином, загальний розмір витрат страховика становить 12721,85 грн. (а.с.29).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Обов`язковість страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів передбачена ст.21 Закону.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз.1 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

З наданого суду витягу перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ, станом на 06.07.2021 поліс на ТЗ № НОМЕР_1 не знайдено (а.с.9).

Відповідно до ст.979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Згідно положень ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом.

Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача.

У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності.

Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16.

Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 у справі №3-51гс14).

З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14).

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У даній справі позивач як на доказ скоєння відповідачем ДТП та його вини посилається на те постанову Автозаводьського районного суду м.Кременчука від 21.10.2021 у справі №524/6388/21 якою суд закрив провадження щодо відповідача з нереабілітуючої підстави.

В свою чергу, факт закриття адміністративного провадження відносно відповідача у зв`язку закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності не свідчить про відсутність правових підстав для настання цивільно-правової відповідальності останнього.

Водночас, як вбачається з положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, з вказаною постанови слідує, що саме за клопотання захисника відповідача провадження у вказаній вище адміністративній справі було закрито, а тому суд вважає, що відповідач в свою чергу розумів правові наслідки закриття провадження у справі на цій підставі, був забезпечений захисником, своїм правом на продовження розгляду справи, в ході якого могла бути не доведена його вина у вчиненні ДТП, не скористався. З чого слідує, що згода відповідача на закриття провадження з нереабілітуючої підстави презюмує і його згоду з усіма обставинами інкримінованого правопорушення.

Аналогічних підходів дотримується і Верховний Суд в своїй постанові від 07.02.2018 (справа № 910/18319/16) та від 16.04.2019 (справа № 927/623/18).

Крім того, зазначені правові позиції містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Зважаючи на положення вказаних вище норм, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 заподіяв шкоду транспортному засобу марки «Toyota Fortuner» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка сталась 06.07.2021, а також те, що МТСБУ було виплачено ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 11391,85 грн. та що витрати позивача на оцінку шкоди становлять 1330,00 грн.

При цьому, на час розгляду справи судом відповідач будь-яких заперечень щодо суми страхового відшкодування та її виплати не подав, також не подав і докази відшкодування позивачу витрат, про які заявлено позов.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору.

На підставі ст.22, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 979, 993, 1191 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81-82, 86, 89, 141, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму витрат пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 12721 (дванадцять тисяч сімсот двадцять одну) гривню 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у виді судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Моторного (транспортного) страхового бюро України, місце знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, рахунок НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанк» м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.Б.Київська