Провадження № 2/643/1885/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024

09 жовтня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» в особі представника - Вершиніна К.В. звернулося в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , якою просить стягнути з останнього на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором (заявами № 268 від 27.11.2022 та № 2614 від 17.01.2023) у розмірі 16 447,74 грн, а також суми судового збору в розмірі 2 684,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.11.2022 між ТОВ «НоваПей Кредит» та ОСОБА_1 укладено Публічний договір про споживчий кредит (стандарт продукту «Посилка в кредит», шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання № 979094 від 27.11.2022 до Публічного договору про споживчий кредит (далі - кредитний договір), який в редакції від 22.09.2022 розміщений на сайті позивача. Згідно з п. 2.1 Заяви про видачу траншу № 268 від 27.11.2022, відповідач просив позивача видати йому кредит в сумі 14 496,00 грн. Строк користування траншем 12 місяців. На підставі Заяви про видачу траншу № 268 від 27.11.2022 відповідач отримав кошти у розмірі 14 496,00 грн, що підтверджується документом про видачу готівки № від 27.11.2022. Станом на 01.09.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за Заявою № 268 від 27.11.2022 становить 15 897,20 грн. Далі, 17.01.2023 між ТОВ «НоваПей Кредит» та ОСОБА_1 укладено Публічний договір про споживчий кредит (стандарт продукту «Посилка в кредит», шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання № 1176079 від 17.01.2023. Згідно з п. 2.1 Заяви про видачу траншу № 2614 від 17.01.2023, відповідач просив позивача видати йому кредит в сумі 2 447,00 грн. Строк користування траншем 12 місяців. На підставі Заяви про видачу траншу № 2614 від 17.01.2023 відповідач отримав кошти у розмірі 2 447,00 грн, що підтверджується документом про видачу готівки № від 17.01.2023. Станом на 01.09.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за Заявою № 2614 від 17.01.2023 становить 2 936,44 грн. Відповідач порушив графік повернення споживчого кредиту та сплати процентів, своєчасно не сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення на понад 30 календарних днів. На виконання умов Договору ТОВ «НоваПей Кредит» 01.09.2023 направило відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, а отже відповідач повинен був повернути споживчий кредит у повному обсязі до 06.10.2023. Станом на день направлення вимоги (01.09.2023), у результаті порушення встановленого графіку погашення кредиту та відсотків, у відповідача загальний розмір заборгованості перед позивачем за Заявою № 268 від 27.11.2022 та Заявою № 2614 від 17.01.2023, становив 18 833,64 грн. 17.10.2023 відповідач частково оплатив свою заборгованість, яка станом день подання позовної заяви до суду, становить 16 447,74 грн, що підтверджується довідкою про стан розрахунків з позичальником. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, не надіслано, зустрічну позовну заяву не пред`явлено.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до такого.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 27.11.2022 між ТОВ «НоваПей Кредит» та ОСОБА_1 укладено Публічний договір про споживчий кредит (стандарт продукту «Посилка в кредит», шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання № 979094 від 27.11.2022 до Публічного договору про споживчий кредит, який в редакції від 22.09.2022 розміщений на сайті позивача. (а.с.14-28,31-37).

27.11.2022 на підставі Заяви про видачу траншу № 268 від 27.11.2022 відповідач отримав від позивача кошти у розмірі 14 496,00 грн, що підтверджується документом про видачу готівки № від 27.11.2022. (а.с.9).

Відповідно до п. 2.8 Заяви про видачу траншу № 268 від 27.11.2022, строк користування траншем становить 12 місяців.

Також судом встановлено, що 17.01.2023 між ТОВ «НоваПей Кредит» та ОСОБА_1 укладено Публічний договір про споживчий кредит (стандарт продукту «Посилка в кредит», шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання № 1176079 від 17.01.2023. (а.с.14-28,38-44).

17.01.2023 на підставі Заяви про видачу траншу № 2614 від 17.01.2023 відповідач отримав від позивача кошти у розмірі 2 447,00 грн, що підтверджується документом про видачу готівки № від 17.01.2023. (а.с.45).

Відповідно до п. 2.8 Заяви про видачу траншу № 268 від 27.11.2022, строк користування траншем становить 12 місяців.

Відповідач порушив графік повернення споживчого кредиту та сплати процентів, своєчасно не сплачував платежі за Договорами, чим допустив їх прострочення на понад 30 календарних днів.

На виконання умов Договорів ТОВ «НоваПей Кредит» 01.09.2023 направило відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, а отже відповідач повинен був повернути споживчий кредит у повному обсязі до 06.10.2023. (а.с.29-30).

Станом на день направлення вимоги (01.09.2023), у результаті порушення встановленого графіку погашення кредиту та відсотків, у відповідача загальний розмір заборгованості перед позивачем за Заявою № 268 від 27.11.2022 та Заявою № 2614 від 17.01.2023, становив 18 833,64 грн. При цьому, 17.10.2023 відповідач частково оплатив свою заборгованість, яка станом день подання позовної заяви до суду, становить 16 447,74 грн, що підтверджується довідкою про стан розрахунків з позичальником. (а.с.12-13).

При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, де визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Стаття 527 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно зі ст. 530 Цивільного процесуального кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, у порушення умов Кредитних договорів, а також ст.ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язання за вказаними Договорами належним чином не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст.ст. 76, 78, 80 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України.

Отже, загальна сума заборгованості у відповідача перед позивачем за Кредитним договором № 979094 від 27.11.2022 (Заява про видачу траншу № 268 від 27.11.2022) та Кредитним договором № 1176079 від 17.01.2023 (Заява про видачу траншу № 2614 від 17.01.2023) становить 16 447,74 грн.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитними договорами обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Далі, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Згідно зі статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір включено до складу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 2 684,00 грн, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн, суд зазначає таке.

За приписами ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України).

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно із ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

За ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Нормою ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися, як це закріплено положеннями ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу з боку позивача суду надано копію Договіру про надання правової допомоги № б/н від 03.06.2021, укладеного між ТОВ «НоваПей Кредит» та адвокатом Вершиніним К.В., а також копію Протоколу узгодження вартості послуг № 5 від 24.09.2024, який є додатком до Договору про надання правової допомоги від 03.06.2021. (а.с.63-65).

Разом з тим, з боку позивача суду не надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також Акту приймання-передачі робіт з надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги.

Відтак, враховуючи, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу з боку позивача суду не надано Акту приймання-передачі робіт з надання правничої допомоги, а також документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, то суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн не підлягає задоволенню, як така, що належним чином не доведена.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 514, 525-527, 530, 610-611, 629, 1048-1049, 1054-1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит», , заборгованість за Кредитним договором № 979094 від 27.11.2022 (Заява про видачу траншу № 268 від 27.11.2022) та Кредитним договором № 1176079 від 17.01.2023 (Заява про видачу траншу № 2614 від 17.01.2023), яка утворилася станом на 01.11.2023, у загальному розмірі 16 447 (шістнадцять тисяч чотириста сорок сім) гривень 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит», , суму судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Відмовити в іншій частині позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова