ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8201/24 Справа № 182/1963/24 Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/1963/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваль Яна Юріївна, на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року, яка постановлена суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 травня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи - територіальний сервісний центр МВС в Київській області та ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Одночасно з позовною заявою, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки CHERY модель TIGGO 8 код УКТЗЕД: , конфігурація: T72002R T72002R Premium 2,0 TCI CVT, колір: BS білий, обивка салону: T31_LEATH T31_LEATHER, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , тип двигуна: бензин V=1971 куб.см, рік випуску: 2020, реєстраційний номер (номерний знак) НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 .

В обгрунтуванння заяви посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу. При цьому, зазначає, що відповідачка, отримавши у березні 2024 року на власне ім`я нове свідоцтво про реєстрацію ТЗ - автомобіля CHERY TIGGO 8, та маючи у безпосередньому володінні та користуванні автомобіль CHERY TIGGO 8, як чинний власник автомобіля CHERY TIGGO 8, має безперешкодну можливість в будь-який час відчужити автомобіль CHERY TIGGO 8 на користь третьої особи, що, в свою чергу, може обґрунтовано ускладнити виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у разі задоволення зазначеним вище судовим рішенням позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, власне автомобіля CHERY TIGGO 8. Тому, вважає, що наявні підстави для вчинення заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на рухоме майно.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на транспортний засіб: автомобіль марки CHERY модель TIGGO 8 код УКТЗЕД: , конфігурація: T72002R T72002R Premium 2,0 TCI CVT, колір: BS білий, обивка салону: T31_LEATH T31_LEATHER, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , тип двигуна: бензин V=1971 куб.см, рік випуску: 2020, реєстраційний номер (номерний знак) НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваль Я.Ю., просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

Наполягає на тому, що заявником ОСОБА_1 , в порушення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову не зазначено пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заявником ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення ОСОБА_2 дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову. Посилання на потенційну можливість зміни юридичного статусу нерухомого майна без наведення відповідного обґрунтування із посиланням на конкретні докази, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Разом з тим, будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до подання позовної заяви та розгляду справи по суті існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, судом не встановлено.

На переконання відповідачки, заява про забезпечення позову є очевидно необгрунтованою, ОСОБА_1 не зазначено обставин, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, натомість, вжиття такого заходу забезпечення може суттєво обмежувати права теперішнього власника майна, ОСОБА_2 , а тому в задоволенні заяви слід було відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Коваль Я.Ю., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Сапонова О.В., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Яв вбачається з матеріалів справи, у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи Територіальний сервісний центр МВС в Київській області та ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Одночасно з позовною заявою, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову.

Встановивши, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортний засіб: автомобіль марки CHERY модель TIGGO 8 код УКТЗЕД: , конфігурація: T72002R T72002R Premium 2,0 TCI CVT, колір: BS білий, обивка салону: T31_LEATH T31_LEATHER, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , тип двигуна: бензин V=1971 куб.см, рік випуску: 2020, реєстраційний номер (номерний знак) НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову, у разі задоволення позову, призведе до порушення майнових прав позивача, тоді як накладення арешту дозволить уникнути неможливості виконання рішення суду у майбутньому, суд першої інстанції, керуючись статтями 149-152 ЦПК України, дійшов висновку про її задоволення.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Обов`язок доведення обставин, які б указували на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до положень статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір щодо автомобіля марки CHERY модель TIGGO 8 код УКТЗЕД: , конфігурація: T72002R T72002R Premium 2,0 TCI CVT, колір: BS білий, обивка салону: T31_LEATH T31_LEATHER, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , тип двигуна: бензин V=1971 куб.см, рік випуску: 2020, реєстраційний номер (номерний знак) НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 .

Враховуючи реальність спору та наявність обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов в цілому вірного висновку про наявність підстав для забезпечення позову, й доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом з тим, судом не було враховано, що одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ст. 2 ЦПК України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Разом з тим, вони є різними для виконанняухвали про забезпечення позову.

Так, арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна; заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Судом встановлено, що на час розгляду даної справи існує об`єктивна необхідність вжиття заходу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, однак, на переконання колегії суддів, адекватним та достатнім заходом забезпечення даного позову, який у повній мірі забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та не призведе до порушення прав відповідачки ОСОБА_2 на користування належним їй майном, буде заборона відчуження цього майна.

Немає підстав вважати, що застосування таких заходів призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, зважаючи на те, що рухоме майно залишається в її власності, а можливість відчужити це майно обмежується лише на певний час.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявником, ОСОБА_1 в порушення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову не зазначено пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та не вирішення судом питання зустрічного забезпечення не є підставою для скасування оскаржених судових рішень, оскільки не позбавляє відповідача права звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 487/5726/19, від 30 червня 2021 року у справі № 752/2342/19, від 23 грудня 2022 року у справі № 760/34352/21, від 02 березня 2023 рокуу справі № 643/14180/21.

З огляду на викладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, на підставі п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про зміну ухвали суду першої інстанції та зазначення про те, що арешт накладено на транспортний засіб: автомобіль марки CHERY модель TIGGO 8 код УКТЗЕД: , конфігурація: T72002R T72002R Premium 2,0 TCI CVT, колір: BS білий, обивка салону: T31_LEATH T31_LEATHER, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , тип двигуна: бензин V=1971 куб.см, рік випуску: 2020, реєстраційний номер (номерний знак) НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , шляхом заборони його відчуження.

В іншій частині ухвалу суду підлягає залишенню без змін, як така, що постановлена з дотриманням норм матеріального та без порушення норм процесуального законодавства, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції щодо наявнсоіт правових підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу обґрунтовані і підтверджуються встановленими судом обставинами.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Питання щодо розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішується, оскільки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, це питання суд вирішує під час ухвалення рішення, а тому питання про розподіл судових витрат, понесених учасниками справи у зв?язку з переглядом ухвали суду в апеляційній інстанції, буде вирішено судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваль Яна Юріївна, задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року викласти у новій редакції:

Накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки CHERY модель TIGGO 8 код УКТЗЕД: , конфігурація: T72002R T72002R Premium 2,0 TCI CVT, колір: BS білий, обивка салону: T31_LEATH T31_LEATHER, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , тип двигуна: бензин V=1971 куб.см, рік випуску: 2020, реєстраційний номер (номерний знак) НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , шляхом заборони його відчуження.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: