Справа № 459/4198/23
Провадження № 2/459/817/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю: секретаря судового засідання Лель Г. В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Червонограді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», про стягнення майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

18.12.2023 позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача в його користь 104492,54 грн відшкодування майнової шкоди та 17000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.06.2023 о 12:55 у м. Червонограді, на перехресті вулиць Винниченка і Чорновола, відповідач, керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із належним йому автомобілем марки Renault Kango д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортний засіб отримав пошкодження. Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» виплатила йому страхове відшкодуванняу розмірі 51407,46 грн., що було недостатньо, оскільки він сплатив за ремонт автомобіля 155900 грн.

Крім цього, просить стягнути моральну шкоду, оскільки змушений був витрачати додаткові зусилля, час та кошти для відновлення своїх порушених прав. Також в цей період не міг користуватись власним автомобілем, що завдало і продовжує завдавати сильних душевних страждань. Тому просить позов задоволити.

27.12.2023 у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.01.2024,за клопотанням представника позивача, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан».

16.02.2024 відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому таку визнав частково, а саме, не заперечив щодо стягнення з нього 4000 грн моральної шкоди. Зазначив, що у ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» він застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі 130000 грн. Вважає, що позовні вимоги в заявленому розмірі є необгрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не доведено реальний розмір та факт понесення ним витрат з відновлювального ремонту його пошкодженого транспортного засобу.

За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 22.03.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТДВ «Страхова компанія «Гардіан».

09.04.2024 представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

09.05.2024 позивач подав відповідь на відзив, у якій такий заперечив. Зазначив, що сума відшкодування є значно меншою від тієї, яку він оплатив за ремонт автомобіля, тому відповідач ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» зобов`язаний відшкодувати йому різницю між фактичним розміром завданої шкоди та виплаченим йому страховим відшкодуванням, що становить 104492,54 грн.

Ухвалою суду від 09.05.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

10.05.2024 представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» подав письмові пояснення, де вказав, що узгодження позивачем з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» суми страхового відшкодування позбавило його права в подальшому оспорювати розмір такого відшкодування.

17.05.2024 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», де останній вказав, що враховуючи факт узгодження сторонами розміру страхового відшкодування, визначення його розміру у Акті погодження, відсутність відомостей про те, що позивач підписав вказане узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, вважає позовні вимоги незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають застосуванню.

Позивач у поданій 19.06.2024 заяві зазначив, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки немає заборони щодо доплати суми відшкодування, якщо після оцінки виявиться, що погоджена виплачена сума є значно меншою від оціненої майнової шкоди, проте є обмеження для встановленого договором ліміту відповідальності.

Представник позивача у судовому засіданні просив стягнути з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» 104492,54 грн відшкодування матеріальної шкоди та з відповідача ОСОБА_3 17000 грн моральної шкоди на користь позивача. Пояснив, що трапилася ДТП з вини відповідача ОСОБА_3 , якого було притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачу виплатили страхове відшкодування, якого виявилося не достатньо, оскільки відновлення автомобіля становило 155000 грн. Щодо морального відшкодування, то позивач, внаслідок пошкодженого майна змушений був нести витрати на ремонт автомобіля, затрачати власний час, вживати заходів для реорганізації власного життя. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» у судовому засіданні 19.06.2024 пояснила, що висновку експерта не було, оскільки дійшли згоди щодо розміру відшкодування, позов заперечила. 09.09.2024 остання подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлявся, проте, у судові засідання для розгляду справи по суті 19.06.2024, 19.08.2024, 25.09.2024 не з`явився, заяв, клопотань про розгляд справи у його відсутності не подав.

Вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

В силу приписів ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 ч.2 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що 23.06.2023 о 12:55 у м. Червонограді, на перехресті вулиць Винниченка і Чорновола, відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого здійснив зіткнення із належним позивачу автомобілем марки Renault Kango д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7), під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортний засіб отримав пошкодження.

Постановою Червоноградського міського суду від 04.08.2023 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 11).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівцивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 19.08.2022 по 18.08.2023 включно була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн (а.с. 39).

Позивач, як власник автомобіля, повідомив страхову компанію ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» про вказане ДТП.

30.06.2023 було складено протокол огляду транспортного засобу «Renault Kango» д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, власником якого є позивач, детально описано його пошкодження та зроблено фотознімки останніх (а.с. 40-53).

Позивач та відповідач ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» уклали акт про врегулювання страхового випадку, відповідного до якого сторони встановили та погодили, що по заявленому страховому випадку розмір матеріального збитку становить 51407,46 грн. (а.с. 54).

Згідно з платіжною інструкцією №182677 від 08.08.2023, ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» перерахував позивачу страхове відшкодування, згідно акту, у сумі 51407,46 грн (а.с. 56).

Проте, відповідно до копії наряду-замовлення №01652 від 15.08.2023, в якому зазначені надані послуги з відновлення пошкодженого транспортного засобу «Renault Kango» д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, та копії товарного чеку від 11.10.2023, виданого ФОП ОСОБА_5 , позивач сплатив за ремонт вищевказаного автомобіля 155900 грн (а.с. 12, 13).

Згідно із ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За правилами статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Зі змісту статті 980 ЦК України слідує, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Страхування може бути добровільним або обов`язковим (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Одним з видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини в даній сфері регламентує Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N1961-IV (далі - Закон N1961-IV).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону N1961-IV).

Згідно зі статтею 5 вищевказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до пунктів 1 та 4 статті 9 Закону N1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Постанови Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.12.2023 у справі №759/28079/21 узгоджена сума страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими.

Приписи ст. 36.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначають, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено вище, позивач зі страховиком дійшли згоди, без проведення експертизи, підписанням акту про врегулювання страхового випадку, врегулювавши суму відшкодування у розмірі 51407,46 грн.

П. 3.1. акту про врегулювання страхового випадку, укладеного між позивачемта відповідачем ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» передбачено, що з моменту страхового відшкодування в встановленому розмірі, за заявленим страховим випадком, ОСОБА_2 майнових та інших претензій, пені, штрафних та інших грошових вимог до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» мати не буде.

Тому, зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що матеріальне відшкодування з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на користь позивача стягненню не підлягає.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно достатті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2019 у справі №676/518/17 доходить наступного висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також і у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17, вказавши, що системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й уразі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Суд вважає, що стороною позивача доведено в ході розгляду справи причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_3 та завданими збитками, а також підтверджено належними та допустимими доказами матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки позивач із страховиком врегулював суму матеріального відшкодування у розмірі 51407,46 грн, то з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума, яка не покривалася страховиком.

Однак суд не погоджується з розрахунком, здійсненим позивачем, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відтак, вимоги вищевказаного Закону, зокрема, щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу є безумовними та підлягають застосуванню при визначенні розміру страхового відшкодування.

Відповідно до п.7.41. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України 24.11.2003 N? 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 N? 1335/5/1159) значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ «Renault Kango», вказаний автомобіль 2011 року випуску, що є підставою для нарахування коефіцієнту фізичного зносу до його складників у розмірі 70 %.

Позивачем надано рахунок на загальну суму 155 900,00 грн, відповідно до якого, вартість робіт становить 59230,00 грн, вартість запасних частин становить 96670,00 грн. Після застосування коефіцієнту зносу у розмірі 70%, вартість запасних частин буде становити 29001,00 грн, а загальна вартість відновлювального ремонту - 88231,00 грн.

З врахуванням наведених вище норм, позивач мав право на отримання відшкодування витрат на відновлення пошкодженого майна від страхової компанії з врахуванням зносу 70 % запасних частин та франшизи 0%, відповідно до наведеного розрахунку.

Проте, оскільки останній врегулював із страховиком суму відшкодування у розмірі 51407,46 грн, то таким чином, взяв на себе ризики отримання меншого розміру страхового відшкодування.

Отже, розмір матеріального відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 буде становити 67669 грн (155 900,00 грн - 88231,00 грн).

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, судом ураховано таке.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3 статті 23 ЦК моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях. яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 статті 1167 ЦК установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом враховано, що наслідком винних дій відповідача ОСОБА_3 під час ДТП є неможливість позивачем користуватись власним майном, внаслідок чого останній змушений вживати заходів для реорганізації свого життя, докладання додаткових зусиль, часу та коштів для відновлення порушених прав. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

У зв`язку з цим суд вважає, що розмір компенсації завданої позивачеві моральної шкоди становить 10000,00 грн. Щодо заявленої суми 17000,00 грн, така не є належним чином мотивована, а тому задоволеною бути не може.

Враховуючи часткове задоволення позову, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (ЄДРПОУ 35417298, вул. Саксаганського, 96, м. Київ) про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 67669,00 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1372,49 грн. судового збору.

У позовних вимогах до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.10.2024.

Суддя: М. Д. Новосад