Справа №: 398/5826/23
провадження №: 2/398/886/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" листопада 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 15 серпня 2023 року приблизно о 23 год 45 хв, на автодорозі Стрий-Тернопіль- Кропивницький - Ізварино, відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄДРДР за №000879.

Згідно з відповіддю начальника ВРЗСТ СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №69аз/27-2023 від 03 листопада 2023 р., по даній справі триває досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземних транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo Lanos»д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена полісом №ЕР/209927820 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ СК «Універсальна». Страхова сума за полісом ЕР/215760913 на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000,00 грн.

На момент смерті, ОСОБА_3 мала на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 та неповнолітню доньку ОСОБА_5 , які відповідно до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають право на отримання страхового відшкодування, моральної шкоди та витрати на утримання, оскільки являються родичами першого ступеня.

ОСОБА_1 є мати покійної, а тому також являється родичем першої черги, та має право на отримання страхового відшкодування.

Відповідно до рішення Олександрійської міської Ради № 601 від 12.10.2023 року, над малолітньою ОСОБА_4 та неповнолітньою ОСОБА_5 встановлено опіку та призначено опікуном дітей -бабцю ОСОБА_1 .

У встановлений законом строк позивачка звернулися до відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування: моральної шкоди у розмірі 12 мінімальних заробітних плат на дату ДТП 12*6700,00грн = 80 400,00 грн та витрат на утримання (втрата годувальника) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у розмірі 36 заробітних плат, встановлених на дату ДТП 36*6700,00 грн = 241 200,00 грн, оскільки діти перебувала на утримання загиблої матері ОСОБА_3 .

Однак відповідач в досудовому порядку, листом №6667/25-00/03 від 08.11.2023 року відмовив у визнанні вищезазначеної події страховою та проведення страхового відшкодування у зв`язку з відсутністю процесуального рішення суду по даній справі. Проте позивач категорично не погоджується з такою позицією відповідача, а тому звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої смертю особи. На теперішній час страхове відшкодування не сплачено.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.

29.12.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній позовні вимоги не визнав повністю. Вказав, що між Між ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 215760913 за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 на а/д Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Ізварино сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_2 , внаслідок якої пішохід ОСОБА_3 померла від отриманих травм. ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» отримала заяву про виплату страхового відшкодування від ОСОБА_1 . Розглянувши дану заяву було прийнято рішення призупинити виплату страхового відшкодування з огляду на те, що позивачем не було надано постанови про закриття кримінального провадження або рішення/вироку суду, щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України, окрім того, ОСОБА_1 було поставлено питання, щодо того чи претендує на виплату частини моральної шкоди батько загиблої, та запрошено додаткові документи, а саме: документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілої, її доходи за попередній (до настання ДТП) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника; копію рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області завірену належним чином. Про що було повідомлено позивача листом № 6667/25-00/03 від 08.11.2023 року. Запитуваних документів та інформації від позивача не було отримано. Відповідачем зазначено про призупинення розгляду справи, у зв`язку із відсутністю інформації щодо завершення кримінального провадження та набрання рішенням суду законної сили згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та її представник в судовому засіданні 29.05.2024 року підтримали позов з підстав викладених у позовній заяві. Позивачка зазначала, що додатково надіслала ПрАТ СК «Універсальна» запитувані ними документи та інформацію, проте виплати відповідачем не здійснені. В подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.05.2024 року просив відмовити у задоволені позову з підстав наведених у відзиві. В подальшому від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив суд здійснити судовий розгляд без його участі.

Третя особа: ОСОБА_2 до суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 15 серпня 2023 року приблизно о 23 год 45 хв, на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварино, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №1795/290 від 17.08.2023 року смерть ОСОБА_3 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на автодорозі Стрий-Тернопіль- Кропивницький-Ізварино. Хвороба (патологічний стан), що призвело до смерті: шок; травми із залученням декількох ділянок тіла; пішоход травмований при зіткненні з невстановленим транспортним засобом (а.с.22).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видане Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 43 роки (а.с.21).

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди були внесені відомості до ЄРДР за №0000879 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.19).

Вказані у Витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки сторонами по справі не заперечуються.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 215760913, який був чинним на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_2. Ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» за полісом № ЕР 215760913 на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000,00 грн (а.с. 148 зв. бік).

03.10.2023 року позивач в порядку ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» із повідомленням про ДТП та заявою про здійснення страхового відшкодування (а.с.16-18).

Листом-відповіддю на заяву б/н від 30.10.203 року № 6667/25-00/03 від 08.11.2023 року ПрАТ «СК «Універсальна» для отримання страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника просив надати копії документів, що підтверджують перебування на утриманні потерпілої, її доходи за попередній (до настання ДТП) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника; копію рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області завірену належним чином, а також надати інформацію чи претендує на виплату частини моральної шкоди батько загиблої. Також повідомлено про припинення прийняття рішення за вказаною подією до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішення у справі законної сили, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 30).

З відповіді начальника ВРЗСТ СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №69аз/27-2023 від 03 листопада 2023 р. вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000879 від 16.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Станом на 08.11.2023 року досудове розслідування кримінального провадження триває. В ході проведення досудового слідства, факту непереборної сили або умислу пішохода ОСОБА_3 у заподіянні собі шкоди «суїцид» не встановлено (а.с.36).

Між сторонами виник спір щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої, та відшкодування пов`язаного із втратою годувальника в порядку страхового відшкодування. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років.

Відповідно до копії свідоцтва серія НОМЕР_3 видане 12.05.1980 року про народження загиблої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.25 зв. бік).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 від 10.03.1981 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано ( а.с. 129).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 15.07.2014 року ОСОБА_7 15 січня 1988 року уклала шлюб з ОСОБА_8 , та змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с.24,25).

Відповідно до копії свідоцтв про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , їх матір`ю є ОСОБА_3 (а.с.26).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 601 від 12.10.2023 року, дітям ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надано статус дітей-сиріт у зв`язку зі смертю матері, відомості про батька яких записано відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_4 та піклування над неповнолітньою ОСОБА_5 , та призначено їм опікуна/піклувальника - ОСОБА_1 ( а.с.26).

Відповідно до довідки про склад сім`ї наданої ОСОБА_1 - ПрАТ «СК «Універсальна» від 30.10.2023 року станом на дату смерті ОСОБА_3 склад її родичів першого ступеня споріднення складає: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - донька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - мати.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження № 61-26405св18) та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21).

Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 280/1222/17 (провадження № 61-42888св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17 (провадження № 61-22598св18), від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19 (провадження № 61-320св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 184/1461/20-ц (провадження № 61-14226св21).

З матеріалів справи вбачається, що смерть потерпілої ОСОБА_3 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була забезпечена полісом №ЕР/209927820 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ СК «Універсальна». З відповіді начальника ВРЗСТ СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №69аз/27-2023 від 03 листопада 2023 р. вбачається, що в ході проведення досудового слідства, факту непереборної сили або умислу пішохода ОСОБА_3 у заподіянні собі шкоди «суїцид» не встановлено (а.с.35,36).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Крім того, вищенаведеним пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом у порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 242/1930/21 (провадження № 61-17923св21), на яку, зокрема посилається заявник у касаційній скарзі, та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21).

Отже доводи представника відповідач про необхідність відмовити у задоволені вимог позивача внаслідок відсутності остаточного рішення у кримінальному провадженні по факту ДТП не грунтується на вимогах закону.

Суд врахувавши недоведеність умислу потерпілого чи дії непереборної сили, а також відсутність інших осіб, які б заявили про своє право на відшкодування шкоди, на підставі наведених норм права дійшов висновку про доведеність підстав для стягнення такої шкоди з відповідача на користь позивача.

ОСОБА_1 є законним представником дітей загиблої ОСОБА_3 , малолітньої ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_5 , яким спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у втраті годувальника та заподіяння моральної шкоди.

При покладенні обов`язку по відшкодуванню шкоди пов`язаної зі смертю потерпілого на страховика, діюче законодавство передбачає певні межі такого обов`язку/відповідальності. Зокрема, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік» мінімальну заробітну плату у 2023 році встановлено у місячному розмірі з 1 січня у розмірі 6 700,00 грн.

Отже, мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, обрахований відповідно до п.27.2 ст.27 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 241 200,00 грн (36 х 6 700,00).

Відповідно до п.27.3 ст.27 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Факт заподіяння позивачці ОСОБА_1 , як матері загиблої та дітям загиблої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральної шкоди у зв`язку з втратою доньки та матері, завдає їм душевних та психологічних страждань. Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи, що смертю доньки та відповідно матері неповнолітніх дітей, завдано глибоких моральних страждань, оскільки був порушений нормальний сімейний уклад їх життя, наявністю вимушених змін у життєвих стосунках, які втратлив турботу та підтримку матері у дитячому віці, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, суд важає що визначений позивачем розмір грошового відшкодування моральної шкоди в загальному розмірі 78 800,00 грн, не перевищує лімітів відповідальності страховика та відповідає характеру та обсягу моральних страждань, які позивачі пережили, і які переживатимуть надалі через смерть близької людини, а тому підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Універсальна».

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 8 статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, 30.10.2023 року між Адвокатським бюро «СИНЮК ТА ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги за №32.

Відповідно п.4.1, 4.2, 4.5 Договору про надання правничої допомоги №32 від 30.10.2023 року, вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського бюро. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта, адвокатське бюро може надавати Акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

Згідно копії ордеру на надання правничої допомоги від 10.11.2023 року адвокатське бюро «СИНЮК ТА ПОРТНЕРИ», відповідно до договору про надання правничої допомоги №32 від 30.10.2023 року, уповноважує адвоката Синюк Станіслава Леонідовича надавати ОСОБА_1 правову допомогу в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області.

Позивачем заявлений розрахунок судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 15 000,00 грн, однак, акту наданих послуг та доказів того, що позивачем було сплачено на рахунок «СИНЮК ТА ПОРТНЕРИ» вказані кошти наразі суду не надано. Враховуючи викладене вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 15 000, 00 грн задоволенню не підлягають.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 , в тому числі як законного представника малолітньої ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_5 страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої рівними частинами кожному з трьох по 26 266 (двадцять шість тисяч двісті шістдесят шість) гривень 70 копійок, в загальному розмірі 78 800 (сімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 , в тому числі як законного представника малолітньої ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_5 відшкодування шкоди утриманцям померлої рівними частинами кожному з трьох по 80 400, 00 (вісімдесят тисяч чотириста) гривень в загальному розмірі 241 200,00 (двісті сорок одна тисяча двісті) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судовий збір в розмірі 1073,60 гривень на користь держави.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», , адреса місцезнаходження: 01133, Україна, м. Київ, бульвар Лесі України,9.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Відомості в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, щодо особи ОСОБА_2 відсутні.

Суддя Я.М.Подоляк