Справа № 541/1816/24
Номер провадження 2/541/740/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

представника позивача адвоката Кутового Я.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку строщеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , який діє в особі представника адвоката Кутового Ярослава Адольфовича, звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди на суму 151 282,31 грн та 30 000 грн моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 , є власником автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу.

30 грудня 2023 року, о 08 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи легковим автомобілем AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись на автодорозі Р-42 сполученням Миргород-Лубни-Опішня 48 км, не вибрав безпечної швидкості руху та не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно не міг реагувати на її зміни, в результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальну шкоду їх власникам.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі про адміністративне правопорушення №541/218/24 від 13 лютого 2024 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним та піддано адміністративному стягненню за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу, в сумі 850 гривень.

Механічні пошкодження, спричинені автомобілю позивача в результаті цієї дорожньої пригоди, їх кількість та локалізація доводяться фототаблицями додатками до позовної заяви.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 22.01.2021 року ТСЦ 5943, власником легкового автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що відновлювальний ремонт даного транспортного засобу становить 1 209 283,67 (один мільйон двісті дев`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні шістдесят сім копійок) грн, що є недоцільним з економічної точки зору та підтверджується Звітом №33098 від 06.02.2024, складеним ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування за страховою подією, яка відбулася 30 грудня 2023 року.

01 квітня 2024 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було здійснено страхову виплату у розмірі 143 091 гривень 88 копійок на ім`я ОСОБА_2 в АТ «Ощадбанк».

Таким чином, на думку позивача, розмір матеріальної шкоди перевищує ліміт відповідальності, визначений у договорі про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Унаслідок вищевказаної ДТП позивач зазнав моральних страждань, які обґрунтував пошкодженням автомобіля, адже тепер він не має можливості ним користуватися та заробляти кошти на своє існування. У зв`язку із пошкодженням автомобіля ОСОБА_2 змушений був змінити спосіб життя та докладати максимум зусиль для поновлення свого порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача.

10 червня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Кутового Я.А. про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи.

Окрім того, 10.06.2024 відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає. Вважав, що висновки викладені в звіті про оцінку вартості (розміру) збитків не можуть бути покладені в основу рішення суду, оскільки особа, що його складала не попереджалась про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зважаючи на це, просив суд призначити автотоварознавчу експертизу для встановлення дійсного розміру завданої шкоди.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.06.2024 задоволено клопотання представника позивача адвоката Кутового Я.А. та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.

24.09.2024 на адресу суду від судового експерта ОСОБА_4 надійшов Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №8/2024 від 12.09.2024, а також матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

У подальшому, ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.09.2024 провадження по цивільній справі поновлено.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кутовий Я.А. підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову через його необґрунтованість та безпідставність.

Вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.12.2023, о 08 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи легковим автомобілем AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись на автодорозі Р-42 сполученням Миргород-Лубни-Опішня 48 км, не вибрав безпечної швидкості руху та не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно не міг реагувати на її зміни, в результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальну шкоду їх власникам (а.с. 11-16).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля AUDI A4 ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 4223758 від 31.07.2023.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2024 року у справі №541/218/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 17-18).

Відповідно до здійсненого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» розрахунку страхового відшкодування від 19 березня 2024 року вартість транспортного засобу на день дорожньо-транспортної пригоди становить 294 371,19 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля, без врахування зносу деталей, що замінюються, складає 1 209 283,67 грн, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з врахуванням зносу деталей, що замінюються, складає 447 011,22 грн. Страхова сума за договором становить 160 000 грн, однак сума відшкодування визначена у розмірі 143 091,88 грн, франшиза 2 500 грн (а.с. 25).

Згідно з висновком вартості придатних залишків від 06 лютого 2024 року №33098/1, здійсненого оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА», вартість транспортного засобу у пошкодженому стані з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, заподіяного власнику VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 становить 148 782,31 грн (а.с. 39-40).

У відповідності до п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

У подальшому ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на реквізити ОСОБА_2 було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 143 091,88 грн. Згідно проведеною оцінкою розрахунку завданої шкоди страхова компанія при виплаті даної суми враховувала: 294 374,19 грн (дійсна вартість транспортного засобу) 148 782,31 грн (залишкова вартість транспортного засобу після ДТП) 2 500,00 грн (франшиза). Однак позивач вважав, що страхова виплата не в повній мірі покриває заподіяну йому шкоду і тому пред`явив вимоги до відповідача ОСОБА_1 як особи, яка безпосередньо спричинила матеріальну шкоду і повинна нести відповідальність поза межами страхової виплати. У подальшому, до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Кутового Я.А. про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи судового експерта Варухи В.О. від 12 вересня 2024 року №8/2024, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , становить 269 944 грн, залишкова вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди складає 76 049,00 грн, вартість ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 377 798,25 грн, а саме відновлення транспортного засобу є економічно недоцільним (а.с. 118).

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Правовими підставами відшкодування моральної шкоди позивачу є положення ч. 3 ст. 386, ст. 23 та ст. 1167 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у своїй постанові від 06.07.2018 у справі №924/675/17 зазначено, що суди, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Таким чином, суд бере до уваги розрахунки наведені у висновку експерта №8/2024 від 12.09.2024 як такі, що підтверджують дійсний розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30.12.2023.

Згідно вищевказаного висновку експерта дійсна ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на час настання події 30.12.2023 року, становить 269 944,00 грн. Разом з тим, вартість вищевказаного автомобіля в пошкодженому стані вже після ДТП складає 76 049,00 грн (а.с. 118).

Відповідно до страхового акту № ОЦВ-24-18-105144/1, а саме розрахунку страхового відшкодування від 19 березня 2024 року, страховий ліміт за договором становив 160 000,00 грн. За полісом ОСОБА_2 отримав від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» розмір страхового відшкодування в сумі 143 091,88 грн, після чого страховик виплатив йому вищезазначену суму (а.с. 24-25).

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 16 вересня 2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT становить 377 798,25 грн. Це свідчить, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу перевищує його ринкову вартість на момент ДТП, яка становила 269 944,00 грн, тому розмір спричиненої шкоди вираховується від ринкової вартості автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди та становить 269 944,00 грн.

Встановлено, що ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT після ДТП становить 76 049,00 грн (а.с. 118). Тому, розмір відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_2 визначається шляхом отримання різниці між 269 944,00 грн (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу) і 76 049,00 грн (ринкова вартість транспортного засобу після ДТП) та складає 193 895,00 грн.

Порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати визначено статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені у пункті 37.1 статті 37 цього Закону. Разом з тим цією нормою не передбачено відмови у виплаті страхового відшкодування в разі неузгодження страховиком та заявником (потерпілим) розміру страхового відшкодування.

Доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року у справі №390/34/17 зазначав, що добросовісність це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

В даному випадку сума страхового відшкодування, надана ОСОБА_2 від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не є остаточною, так як суду не надано доказів, які б свідчили про її узгодження між позивачем та страховою компанією. Тому суд, при визначенні розміру відшкодування з відповідача виходить з розміру страхової суми, яку повинен здійснити страховик за договором страхування № АТ 4223758 від 31.07.2023 у розмірі 160 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписами ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктами 5, 6 указаної постанови Пленуму визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Верховний Суд у своїй постанові від 20.01.2016 у справі №6-2808 цс15 зазначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії.

Під реальними збитками відповідно до ст. 22 ЦК України є витрати, яких особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, неправомірними діями відповідача, пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу), ОСОБА_2 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Враховуючи право позивача на відшкодування шкоди від її заподіювача, а також приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено судом та доведено позивачем спричинення шкоди саме ОСОБА_1 , суд вирішив стягнути із останнього матеріальну шкоду, на основі висновку експерта №8/2024 із врахуванням страхової суми за договором, тобто у розмірі 160 000,00 грн, франшизи 2 500,00 грн та ринкової вартості транспортного засобу (який залишається у власності позивача) на час настання події, що відбулася 30.12.2023, в пошкодженому стані, яка складає 76 049,00 грн.

Тобто, ОСОБА_2 має право на компенсацію за рахунок ОСОБА_1 36 395,00 грн у відшкодування шкоди, пов`язаної з економічною недоцільністю ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT (269 944,00 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП, визначена результатами експертизи №8/2024 від 12.09.2024) 160 000,00 грн (визначена страхова сума за Договором страхування № АТ 4223758 від 31.07.2023) 76 049,00 грн (вартість транспортного засобу після ДТП в пошкодженому стані) + 2 500,00 грн (франшиза)).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди із ОСОБА_1 , суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.02.1995 №4, який зазначає, що «розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних обвинуваченим моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації …».

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Встановлено, що внаслідок ДТП, що спричинено з вини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазнав моральних страждань.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня провини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо провина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватна дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України №6-28008св10 від 13.07.2011 року).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова Верховного суду від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц).

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди, яку просить стягнути ОСОБА_2 із ОСОБА_1 слід визначити в сумі 15 000,00 грн.

Судові витрати у справі складаються з витрат позивача на сплату судового збору у розмірі 4540,82 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 18000,00 грн та витрат, повязаних із проведенням експертизи у розмірі 8022,80 грн.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1. у разі задоволення позову на відповідача;

2. у разі відмови в позові на позивача;

3. у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відсоток задоволених позовних вимог ОСОБА_2 становить 28,35% ((51 395,00 грн / 181 282,31 грн) х 100%).

Отже, судовий збір, який підлягає сплаті позивачем за вимогу про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, з урахуванням відсотка задоволених позовних вимог (28,35%) становить 8 664,78 грн (30 563,62 грн (загальні судові витрати позивача) х 28,35% (відсоток задоволених позовних вимог)) / 100%).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, так як його позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються доказами приєднаними до позовної заяви та досліджені судом. Незважаючи на те, що для підтвердження матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля, позивачем взято до уваги розрахунки, здійснені страховою компанією, а не експертний висновок, суд приймає їх як належний доказ для визначення реальної матеріальної шкоди.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 130, 213, 215, 224, 225, 226, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в рахунок відшкодування майнової шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36 395 (тридцять шість тисяч триста дев`яносто п`ять) гривень та моральної шкоди в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені судові витрати в сумі 8 664 грн 78 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 15 листопада 2024 року.

Суддя О. А. Городівський