12.11.2024 Справа № 756/9824/24
Унікальний № 756/9824/24
Провадження № 2/756/4439/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року суддя Оболонського районного суду м.Києва Майбоженко А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20 березня 2021 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ленд Ровер» д.н.з. НОМЕР_1 на Дарницькому мосту в м. Києві в порушення вимог п. 10.1, 2.10 а) ПДР України, під час зміни напрямку руху, не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Хонда Аккорд» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди залишила місце пригоди.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13.05.2021 року відповідачку визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідача у справі була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЕР - 202540226.

Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 , склала 10 686,79 грн.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 20.05.2021 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 9 618 грн.

14.06.2021 страхове відшкодування в розмірі 9 618 грн. було виплачено потерпілому.

Враховуючи те, що відповідачка залишила місце ДТП, у ТДВ «СК «Оберіг» виникло право регресної вимоги в розмірі виплаченого страхового відшкодування на підставі ст. 38 Закону України «Про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів».

30.11.2021 відповідачу було направлено вимогу про виплату коштів, проте станом на дату подання позову кошти не сплачені. Тому відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач повинна сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за період з 06.12.2021 по 09.06.2024, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

В зв`язку з вищезазначеним, просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 9 618 грн., інфляційні втрати в розмірі 3 435,65 грн., пеню в розмірі 9 232,83 грн., 3% річних в розмірі 724,56 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300 грн.

Ухвалою суду 20.08.2024 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України.

Проте, відповідачем письмовий відзив не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

20 березня 2021 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 на Дарницькому мосту в м. Києві в порушення вимог п. 10.1, 2.10 а) ПДР України, під час зміни напрямку руху, не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди залишила місце пригоди.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13.05.2021 (справа №753/6493/21) відповідачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с. 7 зворотня сторона88).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника автомобіля «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЕР -202540226 (а.с. 8 зворотня сторона).

Згідно з ремонтною калькуляцією від 11.04.2021 №27407-Б вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 становить 10 686,79 грн (а.с. 9).

Власник пошкодженого транспортного засобу «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 20.05.2021 звернувся до ТДВ «Страхова група «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10).

14.06.2021 ТДВ «СГ «Оберіг» страховим актом №27407/1 затвердило розрахунок страхового відшкодування в розмірі 9 618 грн. (а.с. 11) та згідно платіжним дорученням №7346 від 14.06.2024 року виплатило страхове відшкодування у розмірі 9 618 грн (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.п. в) п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив власнику пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 , що сталась за участю та з вини відповідачки ОСОБА_1 , яка залишила місце ДТП, страхове відшкодування згідно страхового акту від 14.06.2021 №27407/1 в сумі 9 618 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9 618 грн. підлягає задоволенню.

30.11.2021 відповідачці було направлено вимогу № 27407/27407/1, про виплату грошових коштів протягом семи днів з моменту отримання цієї вимоги, проте станом на дату подання позову кошти не сплачені.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ОСОБА_1 не сплатила позивачу грошові кошти в розмірі 9 618 грн, ТДВ «СГ «Оберіг» має право нараховувати 3% річних, а також інфляційні втрати на вказану суму на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

На підставі цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 3 435,65 грн., 3% річних у розмірі 724,56 грн. Розрахунок наданий позивачем, був перевірений судом, і в цій частині є вірним.

Водночас, стягнення пені з відповідача у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в день прострочення не передбачено чинним законодавством для відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, тому відсутня жодна правова підстава для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача пені, в зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині вимог ТДВ «СГ «Оберіг» належить відмовити.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того,ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи № 756/9824/24 представником позивача було надано до суду договір № 27407 від 05.02.2024 про надання професійної правничої допомоги укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та адвокатом Стецюрою О.Ю., яким передбачено, що вартість правової допомоги, що надається адвокатом складає - 7 300 грн. та порядок розрахунку, а саме: за результатами надання правової допомоги, після набрання судовим рішенням на користь клієнта законної сили, складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті прийому-передачі наданих послуг вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги та її вартість. Підставою для оплати винагороди є акт прийому-передачі наданих послуг, який складається протягом 5 робочих днів після набрання законної сили судовим рішенням на користь клієнта. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 5 днів з дня підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Оплата правничої допомоги здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківські реквізити, надані адвокатом. (п. 4.1-4.4, 4.6 договору).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 7 300 грн. є реальним та документально підтвердженим.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги ТДВ «СГ «Оберіг» задоволено на 59,8% від пред`явлених позовних вимог, отже витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача складають 4 299,70 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 426,79 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» кошти у розмірі:

9 232 (дев`ять тисяч триста дві) гривні 24 копійки - сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу;

3 435 (три тисячі чотириста тридцять п`ять) гривень 65 копійок - інфляційні втрати;

724 (сімсот двадцять чотири) гривні 56 копійок - 3 % річних;

4 299 (чотири тисячі двісті дев`яносто дев`ять) гривень 70 копійок - витрат на професійну правничу допомогу;

1 426 (одна тисяча чотириста двадцять шість) гривень 79 копійок - сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», код. , адреса місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.М.Майбоженко