ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 635/1112/21 Провадження № 2/636/139/24
05 червня 2024 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк (АТ КБ) «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2021 року визначено передати вказану цивільну справу до Чугуївського міського суду Харківської області на розгляд за підсудністю (а.с.76).
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість Харківським районним судом Харківської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Полтавський районний суд Полтавської області, листом останнього від 18.08.2023 року вих.№ 02-04/148/2023 на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2021 року зазначена справа направлена до Чугуївського міського суду Харківської області на розгляд за підсудністю.
Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в загальному порядку. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 05 березня 2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду у судове засідання.
Подалі представник позивача ОСОБА_2 надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі за заявленими підставами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився повторно, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не надав.
У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе відповідно до приписів ч.4 ст. 223, ч.2 ст.247 та ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , не здійснюючи фіксування судового процесу.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що 14.09.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який неодноразово змінювався (а.с. 14). Також ОСОБА_1 отримав кредитні картки, в тому числі: 13.05.2015 року отримав кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії 09/18; 23.11.2018 року отримав кредитну картку № НОМЕР_2 терміном дії 04/22 (а.с. 15).
У Анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Між тим ця анкета-заява не містить відмітки, яку саме карту отримав відповідач, розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом(а.с. 16).
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» , а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» , «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, contrakt», «Універсальна gold», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, однак вони не містять підпису ОСОБА_1 (а.с. 17-48).
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 .
Таким чином, виписка по картковому рахунку ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи на а.с. 57-64, свідчить про тривалий час користування відповідачем наданим кредитом, тому є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.
Між тим суд не може в повному обсязі погодитися з розрахунками позивача щодо розміру заборгованості за кредитним договором, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 про погашення заборгованості за договором, просив стягнути прострочене тіло кредиту та проценти за його користування. Як на підставу своїх позовних вимог про погашення заборгованості за договором банк посилається на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ( без зазначення яка ж з вказаних карток видавалася відповідачу) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», які не підписані відповідачем. При цьому позивачем не надано достовірних доказів про те, що саме додані до позовної заяви тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.
Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.
Зазначені за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), і які суд враховує при виборі і застосуванні норми права до виниклих правовідносин згідно ч.4 ст. 163 ЦПК України.
Згідно частини 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268,280-281, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 14 червня 2024 року.
Суддя І.В. Карімов