Справа № 438/895/14-ц
Провадження 2/438/4/2024
У Х В А Л А

13 червня 2024 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого-судді Слиша А.Т.,

за участю секретаря судових засідань Шипіш С.І.,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа Бориславська міська рада Львівської області про виділ в натурі ідеальної частини будинковолодіння та встановлення порядку володіння й користування земельною ділянкою, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Державна інспекція архітектури та містобудування України, Бориславська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и в :

у провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебуває вищезазначена цивільна справа, яка була призначена до розгляду (відкладена) в підготовчому засіданні на 13 червня 2024 року.

07 травня 2024 року через систему «Електронний суд» від позивача за первісним позовом ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.49 ЦПК України надійшла заява про зміну предмету позову про виділ частки зі спільного нерухомого майна та про визнання права власності на самочинне будівництво, в обґрунтування якої вказує, що при вирішенні питання про поділ домоволодіння не враховується самовільно збудовані приміщення, просить суд виділити ОСОБА_3 , позивачу за первісним позовом в натурі у власність одну-другу частину житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_1 у складі приміщень: - кухні літ. «1-2» площею 8,3 м.кв., житлової кімнати літ. «1-4» площею 25,3 м.кв., житлової кімнати літ. «1-5» площею 14,9 м.кв., веранди літ. «I» площею 2,9 м.кв.,- кладової літ. «II» площею 4,8 м.кв., коридору літ. «III» площею 2,9 м.кв.,- веранда (IV) площею 1,8 м.кв., кухні літ. «2-2» площею 5,3 м.кв.. Надвірні господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «У»,- сарай літ. «Е»;- колодязь №1 одна-друга частка, металева огорожа довжиною 6,98 м.п.; ворота з хвірткою № 4. Земельну ділянку площею 660 кв.м. згідно схеми розподілу.

Визнати право власності за ОСОБА_3 , позивачу за первісним позовом на житловий будинок літ. «А» по АДРЕСА_1 у складі приміщень: коридор літ. «1» площею 10,6 м.кв.; кухня літ. «2» площею 8,3 м.кв.; коридор літ. «3» площею 2,9 м.кв.;кімната літ. «4» площею 25,3 м.кв; кімната літ. «4» площею 14,9 м.кв; кладова літ. «6» площею 5,7 м.кв; веранда літ «7» площею 1,8 м.кв; коридор літ. «8» площею 5,3 м.кв; разом по будинку літ."А": 74,8 м.кв. Надвірні господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «У», сарай літ. «Е»;- колодязь №1 одна-друга частка, металева огорожа довжиною 6,98 м.п.; ворота з хвірткою № 4. Судові витрати по сплаті судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду віднести за рахунок відповідачів .Від раніше заявлених вимог відмовляється.

16 травня 2024 року через систему «Електронний суд» від позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про долучення доказів , зокрема висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна та схему розподілу земельної ділянки.

15 травня 2024 року від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 в порядку ч.3 ст.49 ЦПК України надійшла заява про зміну предмету зустрічного позову, просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) усунути позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю частиною житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 , та відновити за власний рахунок перебудовані приміщення та пошкоджені конструкції будинку внаслідок самочинного будівництва, а саме: провести ремонт пошкодженої нижньої несучої балки у веранді літ. ІУ зі сторони тильного фасаду будинку; здійснити перебудову сіней а§ зовнішніми розмірами 6,25 х 3,20 м, привівши у попередній стан приміщення будинку - кладову літ. II площею 4,8 кв. м, коридор літ. III площею 2,9 кв. м, веранду літ. ІУ площею 1,8 кв. м; відновити огорожу з металевої сітки, демонтувавши самовільно встановлені металеві ворота.

13 червня 2024 року на адресу суду надійшла заява позивача за первісним позовом ОСОБА_3 про проведення судового засідання, в якому вирішуватиметься питання прийняття заяви про зміну предмету позову провести без участі позивача та її представників.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник адвокат Бабич І.А. заперечили проти прийняття заяви позивача за первісним позовом ОСОБА_3 про зміну предмету позову про виділ частки зі спільного нерухомого майна та про визнання права власності на самочинне будівництво, зокрема зазначила, що вищезазначена заява містить окрему позовну вимогу з іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості зміни предмету позову. Подану заяву позивача за зустрічним позовом про зміну предмету зустрічного позову від 15 травня 2024 року підтримали. Крім цього, заперечили щодо задоволення клопотання позивача ОСОБА_3 про долучення доказів , зокрема висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна та схему розподілу земельної ділянки, оскільки зазначені докази стосуються заяви про зміну предмету позову.

Інші учасники справи у підготовче засідання не прибули, були належно повідомлені про час та місце підготовчого засідання.

Суд, вислухавши учасників справи, оглянувши матеріали справи в межах заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, який проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Предметом позову у зустрічній позовній заяві є вимога позивача ОСОБА_1 про усунення з боку відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. У новій позовній заяві позивач змінив спосіб усунення (предмет позову) відповідачем перешкод у здійсненні права користування частиною житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 .

Суд приходить до переконання, що в поданій позивачем за зустрічним позовом заяві про зміну предмета позову відсутня одночасна зміна предмету та підстави позову.

Заява про зміну предмету позову відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, не тягне за собою зміни підсудності, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, містить докази направлення її відповідачу та третім особам, підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позивачам чи залишенні без розгляду не встановлено.

Враховуючи те, що інші (нові) вимоги, заявлені стороною позивача, пов`язані з первісними зустрічними вимогами, а також те, що зміна предмету позову позовних вимог необхідна для захисту прав позивача, суд приймає до розгляду вказану заяву, подану в порядкуст.49 ЦПК України.

Відтак суд, розглянувши заяву про зміну предмету позову, вважає за можливе прийняти до провадження відповідну заяву позивача за зустрічним позовом про зміну предмету зустрічного позову та відкласти у зв`язку з цим підготовче судове засідання для подання відповідачем відзиву.

Щодо заява про зміну предмету позову про виділ частки зі спільного нерухомого майна та про визнання права власності на самочинне будівництво позивача за первісним позовом ОСОБА_3 суд прийшов до наступного висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, у разі необхідності, заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) вважає за необхідне скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач у рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимог, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна позивачем підстав і предмету позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Це правило законодавець визначив імперативно. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви). Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача.

Доповнення позовних вимог новою вимогою та новими обставинами, по суті своїй є новим позовом.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше, ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача обмежено підготовчим засіданням.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у справі №922/404/19від 09.07.2020року, зроблено висновок, що позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову-це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Згідно з п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З дотримання вказаних положень ст. 175 ЦПК України позивач має навести такі вимоги (предмет) або підстави позову в його обґрунтування, що виявлятиме зміну у конструкціях відповідних визначень без їх одночасного застосування.

Відповідно ч.3 ст. 49 ЦПК України одночасна зміна предмету і підстав позову не допускається.

Оскільки позивач за первісним позовом ОСОБА_3 , подавши заяву про зміну предмету позову, фактично заявив нові вимоги щодо визнання права власності на самочинне будівництво, тобто нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, змінив як предмет, так і підставу позову, по суті подавши новий позов, у прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову необхідно відмовити.

Роз`яснити позивачу та його представнику, що відмова в прийнятті заяви про зміну предмету позову не перешкоджає позивачу зверненню із позовною заявою до суду в загальному порядку шляхом подання нового позову до суду.

Щодо клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_3 про приєднання доказів: висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна та схему розподілу земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Передбачене ст.ст. 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.

Враховуючи викладене, з метою повного, об`єктивного розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_3 про долучення доказів, оцінку яким надати в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення суду по суті спору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 49, 76, 77, 83, 84, 91, 175, 197, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у прийнятті заяви позивача за первісним позовом ОСОБА_3 про зміну предмету позову про виділ частки зі спільного нерухомого майна та про визнання права власності на самочинне будівництво - відмовити.

Прийняти до розгляду заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 від 15 травня 2024 року.

У подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_3 про долучення доказів задоволити.

Долучити до матеріалів справи цивільної справи докази, а саме: висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єктів нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 та схему розподілу земельної ділянки.

Проведення підготовчого судового засідання відкласти на 08 липня 2024 року на 10 год 00 хв.

Роз`яснити відповідачу за зустрічним позовом, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали надіслати суду відзив на заяву про зміну предмету позову, який повинен відповідати вимогамст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8ст.178 ЦПК України).

Відповідно до ч.1ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3-5 ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин 3-5 ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Запропонувати третім особам протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання позовної заяви (зі зміною предмету позову) надати суду: пояснення щодо позову на підтримку або заперечення проти позову, у порядку, передбаченому ст.181 ЦПК України, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснення щодо позову і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (відзив на позовну заяву (відзив), пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) є їхнім правом. У разі ненадання учасником справи заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя Андрій СЛИШ