Провадження № 4-с/712/42/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., за участю представників суб`єктів оскарження ОСОБА_1 , представників інших служб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник ОСОБА_5 , інші особи ГО Психологічний центр «Сяючий шлях», Служба у справах дітей Черкаської міської ради

в с т а н о в и в :

Стислий виклад вимог скарги

ОСОБА_4 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко Марії Володимирівни, що полягає у нездійсненні перевірки законності виконавчого провадження № 68129406 за скаргою ОСОБА_4 від 12.04.2024;

- визнати такою, що не відповідає (суперечить) частині 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», пунктам 3, 6, 8 Розділу ІІ (Учасники виконавчого провадження) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) постанову від 11 березня 2024 року, складену у виконавчому провадженні № 68129406 головним державним виконавцем Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Чорною Світланою Андріївною, та скасувати це рішення;

- скасувати постанову, винесену 02 квітня 2024 року начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альоною Миколаївною, якою було завершено перевірку виконавчого провадження та за результатами перевірки, як неправомірну.

Також у скарзі просить поновити строки на оскарження постанови, винесеної 02 квітня 2024 року начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альоною Миколаївною, та постанови від 11 березня 2024 року, складеної у виконавчому провадженні № 68129406 головним державним виконавцем Першого ВДВС у м.Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Чорною Світланою Андріївною, в зв`язку з поважністю причини пропуску строку на оскарження постанов в судовому порядку через бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко Марії Володимирівни.

У обґрунтування своїх вимог по скарзі скаржник посилається на те, що 07 вересня 2018 року Служба у справах дітей Черкаської міської ради прийняла рішення №573 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6 ».

Рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 07.09.2018 №573 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6 », встановлено матері ОСОБА_4 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: перші та треті вихідні місяця з 09.00 год. суботи до 19.00 год. неділі; святкові дні та день народження дитини з 13.00 год. до 18.00 год.; без присутності батька дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

12 січня 2022 року головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Константинов В.С. відкрив виконавче провадження №68129406 з примусового виконання виконавчого листа від 09 грудня 2021 року, що виданий Соснівським районним судом м. Черкаси у справі №712/11457/19, про зобов`язання ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_4 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 у спосіб встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року "Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6 ".

На підставі Наказу №934/6 від 21.06.2023 Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), яким визначено територіальну юрисдикцію відділів державної виконавчої служби, 13 липня 2023 року державний виконавець Трохименко О.С. виніс постанову про передачу виконавчого провадження та фактично передав виконавче провадження №68129406 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Стягувач ОСОБА_4 неодноразово зверталась до державного виконавця із заявами про залучення спеціаліста (експерта) у галузі дитячої психології, проте лише 11 березня 2024 року державний виконавець прийняв рішення у процесуальній формі постанови про залучення спеціаліста у галузі психології.

Проте, таке залучення відбулося формально, всупереч правовим підставам та не було оформлено належним чином.

Детально дослідивши зміст Постанови від 11 березня 2024 року у виконавчому провадженні №68129406, стягувач дійшла до висновку, що ця постанова була винесена з порушенням законодавства про примусове виконання рішень та має бути визнана незаконною та має бути скасована. Крім того, скарга стягувача у виконавчому провадженні торкалася як форми, так і змісту постанови від 11 березня 2024 року у виконавчому провадженні №68129406.

У скарзі стягувач ОСОБА_4 чітко та конкретно послалася на норми права, які були порушенні у спосіб їх не застосування державним виконавцем при винесені Постанови від 11 березня 2024 року у виконавчому провадженні №68129406.

За цих обставин стягувач ОСОБА_4 з метою визнання незаконною та скасування Постанови від 11 березня 2024 року у виконавчому провадженні №68129406 подала у порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скаргу на ім`я начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А.М.

02 квітня 2024 року начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альоною Миколаївною було завершено перевірку виконавчого провадження та за результатами перевірки було винесено відповідну постанову.

Із змісту постанови, стягувач ОСОБА_4 встановила той факт, що начальник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альона Миколаївна вийшла за межі предмету скарги та розглядала скаргу в обсязі своїх власних бажань.

І ця обставина свідчить про той факт, що начальник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альона Миколаївна постановою від 02 квітня 2024 року намагається або ж приховати незаконне рішення виконавця, або ж виправдати таке рішення.

При цьому начальник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альона Миколаївна у такий спосіб намагається зняти відповідальність з державного виконавця, перекладаючи юридичну відповідальність на себе.

Декларування начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А.М. окремих положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не спростовує той факт, що при винесенні постанови від 11 березня 2024 року у виконавчому провадженні №68129406, державний виконавець ігнорував пункти 3, 7, 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

У зв`язку з незгодою стягувача ОСОБА_4 з постановою начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 квітня 2024 року у виконавчому провадженні №68129406, стягувач скерувала керівнику органу державної виконавчої служби вищого рівня, а саме начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М.В., скаргу на постанову начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 квітня 2024 року у виконавчому провадженні №68129406 у порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

12 квітня 2024 року зазначена скарга була подана до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в паперовому вигляді, через відповідальну особу, про що на екземплярі ОСОБА_4 було проставлено відповідну відмітку.

Станом на день подання цієї скарги матеріали виконавчого провадження №68129406 з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не були витребувані, постанова про витребування матеріалів виконавчого провадження №68129406 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надходила, копія такої постанови не була завантажена до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Станом на день подання цієї скарги стягувач ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №68129406 не отримувала ні у паперовому, ні в електронному вигляді постанову за результатами розгляду скарги від 12 квітня 2024 року, в матеріалах виконавчого провадження така постанова відсутня, як і відсутня інформація про її створення в Автоматизованій системі виконавчого провадження, що є інформаційно-комунікаційною системою, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження.

Факт відсутності постанови про витребування матеріалів виконавчого провадження №68129406 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та факт відсутності постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження за результатами розгляду скарги стягувача ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №68129406 від 12 квітня 2024 року, свідчить виключно про бездіяльність керівника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)- ОСОБА_7 .

Отже, вищезазначені обставини свідчать про неефективність позасудового порядку оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органу Державної виконавчої служби, порушення засад (принципів) виконавчого провадження в частині забезпечення права на оскарження, що призвело до порушення цього права.

Короткий зміст заперечень Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на скаргу

У своєму відзиві останній просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до зазначеної статті, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Зазначив, що згідно з частиною 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має відповідати вимогам цієї статті.

Крім того, відповідно до абзацу 6 пункту 1 розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що перевірити законність виконавчого провадження має право начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані. Згідно частини 2 розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

12.04.2024 на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла скарга ОСОБА_4 , яка подана без дотримання вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та на яку Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь 09.05.2024 № 23690/7.2-24/вх.22789/7-24. Зокрема, ОСОБА_4 по суті порушених питань наголошено, що остання оскаржує постанову державного виконавця від 11.03.2024 про залучення спеціаліста у галузі дитячої психології Громадської організації «Центр психології «Сяючий шлях» та представників Служби у справах дітей Черкаської міської ради для участі у проведенні виконавчих дій щодо винесення її з порушеннями. Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» це питання розглянуто начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А.М. Керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, а також керуючись вимогами Наказу Міністерства юстиції України від 01.12.2004 № 136/5 «Про затвердження Порядку витребування та проведення перевірки виконавчого провадження» у період з 16.03.2024 по 02.04.2024, начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А.М. проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження № 68129406 в частині відповідності дій державного виконавця щодо винесення постанови від 11.03.2024. За результатами перевірки постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної Світлани Андріївни від 11.03.2024 № 6812406 визнано такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) може бути оскаржена постанова начальника Відділу Бондаренко А.М. Але у своїй скарзі ОСОБА_4 не вказує зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону, а також в ній не викладено обставини, якими остання обґрунтовує свої вимоги, відповідно до пунктів 4, 5 частини 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, скарга не містить адресу проживання стягувача, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи вищевикладене, виконавче провадження не вилучалось та перевірка законності виконавчого провадження № 68129406 не проводилась.

Короткий зміст заперечень Першого ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на скаргу

У своїх запереченнях останній просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що з 18.07.2023 у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме - у старшого державного виконавця Чорної С.А. на виконанні перебуває виконавче провадження №68129406 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 712/11457/19, виданого 09.12.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси, про зобов`язання ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_4 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07.09.2018 Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6 Дане виконавче провадження було відкрито 12.01.2022 за реєстраційним номером 68129406.

11.03.2024 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорною Світланою Андріївною винесено постанову про залучення «у встановленому порядку спеціаліста у галузі дитячої психології Громадської організації «Центр психології «Сяючий шлях» та представників Служби у справах дітей Черкаської міської ради для забезпечення пріоритету інтересів дитини без застосування психологічного тиску, зі створенням умов для налагодження стосунків з матір`ю задля забезпечення психологічного здоров`я сина та довірливого спілкування.»

Зазначену постанову державного виконавця від 11.03.2024 скаржник вважає незаконною.

Всі вимоги чинного законодавства України щодо оформлення документа було виконано державним виконавцем під час складання постанови від 11.03.2024.

Дійсно, відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.

Але державний виконавець виносив постанову саме про ЗАЛУЧЕННЯ спеціаліста у галузі дитячої психології Громадської організації «Центр психології «Сяючий шлях» та представників Служби у справах дітей Черкаської міської ради для забезпечення пріоритету інтересів дитини без застосування психологічного тиску, зі створенням умов для налагодження стосунків з матір`ю задля забезпечення психологічного здоров`я сина та довірливого спілкування.

Тобто під час винесення оскаржуваної постанови від 11.03.2024 старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорна Світлана Андріївна керувалась саме п. 3 та п. 5 розділу ІІ Інструкції (а не п. 8 цього ж розділу, як чомусь помилково вважає скаржник).

На підставі вищевикладеного Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вважає постанову старшого державного виконавця Чорної С.А. від 11.03.2024 такою, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

15.03.2024, не погоджуючись із підставами, формою та змістом постанови державного виконавця від 11.03.2024, ОСОБА_4 подала скаргу до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою визнання зазначеної постанови незаконним процесуальним документом.

Проведеною перевіркою постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної Світлани Андріївни від 11.03.2024 у виконавчому провадженні № 68129406 визнано такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, про що складено постанову від 02.04.2024 за підписом начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альони Миколаївни.

Оскаржувана постанова начальника відділу від 02.04.2024 є такою, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Скаржником не надано належних доказів та не наведено достатніх обґрунтувань стосовно якогось конкретного наслідку (порушення будь-якого права, свободи), який би був безпосередньо і причинно-наслідково пов`язаний з винесенням зазначених вище документів: постанови державного виконавця від 11.03.2024 та постанови начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.04.2024, тому всі міркування скаржника є необґрунтованими, а її позиція є безпідставною.

Будь-яких доказів, які вказували б на порушення державним виконавцем, а також його безпосереднім керівником чинного законодавства та прав скаржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, також не надано.

Заяви та клопотання учасників справи

Скаржником 16.05.2024 завлено відвід головуючому судді.

Представник ВДВС у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги та зазначив, що скаржником не зазначені поважні причини пропуску строку звернення зі скаргою, а тому вони не підлягають поновленню.

Представники ГО Психологічний центр «Сяючий шлях», Служби у справах дітей Черкаської міської ради у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги та зазначили, що скаржником не наведені поважні причини пропуску строку звернення зі скаргою, а тому вони не підлягають поновленню.

Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заявило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проведенням планової комплексної перевірки діяльності Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Процесуальні дії суду

Ухвалою суду від 08.05.2024 прийнято до провадження скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); призначено судовий розгляд у справі на 16 травня 2024 року об 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 16.05.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Стеценко Ольги Сергіївни відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 12.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкладення розгляду скарги, оскільки заявником не доведено, яким чином проведення планової комплексної перевірки діяльності Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) впливає на розгляд скарги і що проведення перевірки унеможливлює розгляд скарги та/або прибуття представника у судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 12.06.2024 постановлено розглядати скаргу за відсутності скаржника на підставі ст. 450 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом

У судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2018 року рішенням служби у справах дітей ЧМР № 573 встановлено матері, ОСОБА_4 , спосіб участі у виконанні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 : перші та треті вихідні місяця з 09-00 суботи до 19-00 неділі; святкові дні та день народження дитини з 13-00 до 18-00; без присутності батька дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/11457/19 зобов`язано ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_4 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 у спосіб встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6 »

12 січня 2022 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 712/11457/19 від 09.12.2021.

Хід вказаного виконавчого провадження неодноразово був предметом судового контролю за скаргами стягувачки про оскарження дій, рішень та бездіяльності державного виконавця та посадових осіб інших органів примусового виконання.

18 липня 2023 року Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постановою державного виконавця фактично прийняв виконавче провадження № 68129406 до примусового виконання.

11 березня 2024 року старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову, якою залучено в встановленому порядку спеціаліста у галузі дитячої психології Громадської організації «Центр психології «Сяючий шлях» та представників Служби у справах дітей Черкаської міської ради для участі у проведенні виконавчих дій для забезпечення пріоритету інтересів дитини без застосування психологічного тиску, зі створенням умов для налагодження стосунків з матір`ю задля збереження психологічного здоров`я сина та довірливого спілкування.

Не погоджуючись з указаною постановою, скаржником подано скаргу від 15.03.2023 № 3.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_4 начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову від 02.04.2024 про результати перевірки виконавчого провадження, якою постанову старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.03.2024 № 6812406 визнано такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_4 подала скаргу до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просила, зокрема:

- застосувати при розгляді скарги положення пунктів 6 та 8 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802;

- скасувати постанову, винесену 02 квітня 2024 року начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альоною Миколаївною, якою було завершено перевірку виконавчого провадження та за результатами перевірки, як неправомірну;

- визнати такою, що не відповідає (суперечить) частині 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», пунктам 3, 6, 8 Розділу ІІ (Учасники виконавчого провадження) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) постанову від 11 березня 2024 року, складену у виконавчому провадженні № 68129406 старшим державним виконавцем Першого ВДВС у м.Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Чорною Світланою Андріївною;

- надати доручення начальнику Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альоні Миколаївні зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому частиною 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», пунктами 3, 6, 8 Розділу ІІ (Учасники виконавчого провадження) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5).

Обґрунтована оцінка доводам учасників справи. Норми права, застосовані судом, під час розгляду скарги

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

У силу вимог ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Щодо вимог скарги про визнання незаконною бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко Марії Володимирівни, що полягає у нездійсненні перевірки законності виконавчого провадження № 68129406 за скаргою ОСОБА_4 від 12.04.2024, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Порядком витребування та проведення перевірки виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 01.12.2004 № 136/5 (далі за текстом Порядок), передбачено, що Перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними у пункті 3.1 цього Порядку, може проводитись: за дорученням вищестоящої посадової особи; з власної ініціативи.

Відповідно до п. 2.1 Порядку перевірка законності виконавчого провадження може проводитись: з власної ініціативи. При прийнятті рішення про доцільність проведення перевірки виконавчого провадження заступником директора Департаменту ДВС, він письмово інформує про це директора Департаменту ДВС, а при прийнятті такого рішення заступником начальника регіонального органу ДВС, він письмово інформує начальника цього органу ДВС. Під час розгляду скарги на постанову начальника підпорядкованого органу ДВС, винесеної за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб ДВС. З метою належного розгляду скарги на постанову начальника підпорядкованого органу ДВС, винесеної за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб ДВС, виконавче провадження підлягає обов`язковому витребуванню та перевірці. При оскарженні у порядку та строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", постанов про перевірку, проведення чи результати перевірки виконавчого провадження, винесених посадовими особами, визначеними пунктом 3.1 цього Порядку.

Як вбачається з листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.05.2024 № 23690/7.2-24/вх22789/7-24, останній зазначає, що до Управління може бути оскаржена постанова начальника ОСОБА_8 , але у своїй скарзі ОСОБА_4 не вказує зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону, а також в ній не викладено обставини, якими остання обґрунтовує свої вимоги відповідно до п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 74 Закону. Крім того, скарга не містить адресу проживання стягувача відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 74 Закону. Інші питання, викладені у зверненні, виходять за межі компетенції Управління.

У відзиві на скаргу Управління зазначило, що виконавче провадження не вилучалось та перевірка законності виконавчого провадження № 68129406 не проводилась.

Як встановлено судом, у скарзі ОСОБА_4 , поданої до Управління 12.04.2024, однією з вимог зазначено скасування постанови начальника Першого ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.04.2024.

Отже Управління мало розглянути скаргу по суті.

А тому начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) допустила бездіяльність, яка полягає у нездійсненні перевірки законності виконавчого провадження № 68129406 за скаргою ОСОБА_4 від 12.04.2024.

У силу вимог ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 712/11457/19, провадження № 61-2986св24, зазначено, що відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави вимог, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Таким чином, суд не може вийти за межі заявлених вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет заявлених вимог.

Отже, підлягають задоволенню вимоги скарги про визнання бездіяльності начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко Марії Володимирівни, яка полягає у нездійсненні перевірки законності виконавчого провадження № 68129406 за скаргою ОСОБА_4 від 12.04.2024, незаконною.

Інші вимоги, похідні від цієї вимоги, скаржником не заявлені.

Що стосується клопотання скаржника про поновлення строку на подання скарги на оскарження постанов від 11.03.2024, 12.04.2024, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22 жовтня 1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27 лютого 1980 року).

У пунктах 93-96 ВП ВС у постанові від 19.01.2023 у справі № № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників … судочинства та своєчасного виконання ними передбачених … певних процесуальних дій. Інститут строків … сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників … процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Оскаржувані постанови винесені 11.03.2024 та 02.04.2024.

Скаржниці про зміст оскаржуваних постанов стало відомо не пізніше 12.04.2024, що вбачається зі змісту її скарги від 12.04.2024, поданої до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій вона просить скасувати постанову від 02.04.2024 та визнати такою, що не відповідає вимогам Закону, постанову від 11.03.2024.

Отже, зі скаргою на вищезазначені постанови скаржниця повинна була звернутися до суду не пізніше 22.04.2024, натомість зі скаргою остання звернулася до суду 06.05.2024.

На поважність причин пропуску строку зі скаргою скаржник зазначає бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М.В.

Суд вважає, що скаржниця не надала жодного належного та допустимого доказу про поважність причини пропуску строку на звернення зі скаргою; не зазначила, яка саме бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М.В. і яким чином вплинула на неможливість скаржниці вчасно звернутися до суду зі скаргою.

Крім того, суд зазначає, що скаржниці достеменно відомо про строки звернення зі скаргами на дії ВДВС, про що свідчать її численні скарги в рамках указаного вище виконавчого провадження.

Суд не вбачає жодної підстави для поновлення скаржнику строки на оскарження постанов від 11.03.2024, 02.04.2024.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, вимоги скарги ОСОБА_4 про скасування постанов від 11.03.2024, 02.04.2024 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 124, 126, 127, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на оскарження постанов від 11.03.2024, 02.04.2024 відмовити.

Вимоги скарги ОСОБА_4 про скасування постанов від 11.03.2024, 02.04.2024 залишити без розгляду.

Скаргу ОСОБА_4 в частині визнання бездіяльності начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконною задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко Марії Володимирівни, яка полягає у нездійсненні перевірки законності виконавчого провадження № 68129406 за скаргою ОСОБА_4 від 12.04.2024, незаконною.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.06.2024.

Суддя О.С. Стеценко