Справа № 185/4102/21
Провадження № 6/185/769/24
11 жовтня 2024 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Перекопського М.М.,
за участю секретаря судового засідання Іжболдіної І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Василенко Інни Вікторівни про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -
Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання без його участі.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно постанов державного виконавця по виконавчому провадженню №70872411 вбачається, що 27.01.2023 року виконавцем було відкрито ВП та надіслано постанови та виклики боржнику.
На копіях поштових конвертів, які повернулись після відправлення виконавцем боржнику, зазначено поштову примітку «Повертається за закінченням терміну зберігання», що не є доказом обізнаності боржника про існування виконавчого провадження. Інших будь яких доказів повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження виконавцем суду не надано.
Згідно відомостей держвиконавця боржником не здійснено жодних дій щодо погашення суми заборгованості, проте й не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження або виклику.
Відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що боржник перебуває в стані припинення.
Відповідно п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів
Згідно ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» зі змінами, регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Відповідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
Суд перш за все встановлює факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.
У даному випадку судом встановлено, що матеріали подання не містять доказів обізнаності боржника про існування виконавчого провадження, а відповідно, і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.
Таким чином, суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд
У задоволенні подання державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Василенко Інни Вікторівни про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання суддею) та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя М. М. Перекопський