Провадження № 2/947/4681/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 року

Київський районний суд у складі:

головуючого судді Луняченко В.О.

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» ( ) до ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) про відшкодування страхових виплат в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженнісуду перебувалацивільна справа№947/37024/23за позовомпозовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до ОСОБА_1 про відшкодування страхових виплат в порядку регрессу.

За результатами розгляду справи, судом 13.03.24 року постановлено заочне рішення про задоволення позову, яким суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20342,62 гривень та судові витрати.

За заявою відповідача, суд, ухвалою від 15.07.2024 скасував заочне рішення від 13.03.2024 року у справі №947/37024/23 за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20342,62 гривень та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача щодо можливості розгляду справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримані.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучі повідомленим належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Згідно приписів ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Одночасно суд звертає увагу та те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до ч.1, 3 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. Таким чином учасник справи має можливість у загальнодоступному реєстрі ознайомитись (роздрукувати),отримати копії процесуальних документів, на сайті суду дізнатись про стан розгляду справи та дати судових засідань.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно дост.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так суд встановив наступне:

Між ТОВ «Перша лізингова компанія» та Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» був укладений Договір добровільного страхування транспортних засобів № 250548769.22 за яким застраховано транспортний засіб - «Ford», державний № НОМЕР_2 .

06.06.2023 року, в період дії договору страхування, в м. Одеса, по вул. Генуезька, 1/2, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - «Ford», державний № НОМЕР_2 , власник якого ТОВ «Перша лізингова компанія», водій - ОСОБА_2 та «Nissan», державний № НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 , водій - ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді поліції про ДТП та постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2023 року № 522/11972/23, дана подія сталась внаслідок порушення Відповідачем Правил Дорожнього Руху України.

Тобто, відповідно до зазначених матеріалів, винним в скоєнні ДТП е Відповідач.

Після вищезазначеної події потерпілий в ДТП (ТОВ Перша лізингова компанія) через свого представника звернулися до Позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 06.06.2023 року із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування.

Оскільки, даний випадок є страховим, за Договором страхування № 250548769.22, Позивачем вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.

Так, Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 20342,62 гривень, що підтверджується, зокрема, страховим актом та платіжним доручення.

Розмір страхового відшкодування визначався на підставі Рахунку-Акту виконаних робіт № АТ023003410 від 27 червня 2023 року та Рахунку-фактури № АС-0005774 від 12.06.2023 року, згідно яких, вартість ремонту автомобіля «Ford», державний № НОМЕР_2 становила 24411,14 грн.

Розрахунок суми, що стягується ДТП відповідно до умов договору страхування є страховим випадком, із настанням якого виникає обов`язок страховика сплатити страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України: "особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом".

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування": до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток".

Відповідно до ст. 1166 ЦК України: "шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала".

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, до Позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, сума, що підлягає стягненню з Відповідача складає 20342,62 гривень.

Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки.

Правовий висновок з даного питання був викладений в постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі №6-1цс14, яка прийнята на спільному засіданні судових палат у цивільних та господарських справах, відповідно до якої неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Таким чином, Верховний Суд України у вищевказаній постанові наголосив, що вимоги Закону №1961-IV зобов`язують страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу повідомляти страховика про ДТП в порядку та в строки відповідно до п. 33.1 ст. 33 Закону, невиконання вказаної вимоги закону надає право страховику після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТІІ, в порядку ст. 38 Закону.

Також з висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 19.11.2018 року по справі №621/2403/16-ц, та висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16.09.2015року у справі №6-284цс15, постанові від 22.06.2016року у справі №6-1253цс16, постанові від 31.05.2017 року по справі №6-1613цс16 (№753/16740/15-ц) слідує, що ухвалюючи рішення про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, суди повинні з`ясовувати чи було повідомлено страховика про ДТП, а в разі відсутності такого повідомлення - встановити з яких причин, чи можна вважати такі причини поважними та чи є документальне підтвердження цих причин.

При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги АТ «СК «Інго» обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

По справі в якості судових витрат позивачем заявлено оплату судового збору в розмірі 2684,00 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Страхова Компанія «Інго» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (01054 м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, р/р IBAN НОМЕР_4 у АКІБ «УкрСиббанк» в м.Харків, ) грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20342,62 (двадцять тисяч триста сорок дві грн.. 62 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (01054 м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, р/р IBAN НОМЕР_4 у АКІБ «УкрСиббанк» в м.Харків, ) судовий збір у розмірі 2684,00 гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07.10.2024.

Суддя В. О. Луняченко