ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 листопада 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 757/37088/22-ц

Головуючий у першій інстанції - Бойко В. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1400/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом (суддя Бойко В.І.), постановлену о 12 год. 46 хв. у м. Бобровиця,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

08 липня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно зазначене у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 22 грудня 2002 року із забороною вчиняти дії щодо його відчуження, посилаючись на те, що йому стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 хоче відчужити майно, яке належить їй на підставі зазначеного свідоцтва.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 липня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено. Ухвалу суду мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустими доказами існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову, а саме по собі посилання заявника на можливість відчуження відповідачем майна не є підставою для вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Встановлені в ухвалі обставини не відповідають дійсним, зокреме: визначеня статусу позивача як теоретичного спадкоємця. Висновки суду про не доведення належними та допустими доказами наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення є помилковими через те, що суд не заінтересований у встановленні дійсних обставин справи та відмовляє у задовленні поданих до суду клопотань щодо збирання доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно зі ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову в даній справі є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

До заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів, які б свідчили про намір відповідачки або підготовчі дії щодо відчуження належного їй майна.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції вірно встановлено, що саме по собі твердження позивача про наміри відчужити спадкове майно відповідачкою без надання належних доказів, не є достатньою підставою для задоволення його заяви про забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову, тому доводи апеляційної скарги про те, що суд не заінтересований у встановленні дійсних обставин справи та відмовляє у задовленні поданих до суду клопотань щодо збирання доказів не заслуговують на увагу.

Таким чином, колегією суддів апеляційного суду не встановлено, а стороною позивача не доведено існування обставин, які можуть призвести до ускладнення або неможливості у майбутньому виконати рішення суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не спростовують, ухвалу суду постановлено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: