Справа № 930/2721/24
№2/930/977/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Загребельному О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради про визнання права власності на самочинно переобладнані приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом про визнання права власності на самочинно переобладнані приміщення, мотивуючи тим, що відповідно до рішення Немирівського районного суду від 14 березня 2011 року, яке набрало законної сили 25 березня 2011 року, за позивачем було визнано право власності на нежитлову будівлю, облаштовану під кафе-бар, позначену у технічному паспорті літерою «А», загальною площею 72,8 кв. м., в тому числі приміщення 1, приміщення 2, кухня 3, котельня 4, розміщених за межами населеного пункту в смузі відчуження автошляху «Львів-Кіровоград-Знам`янка» 444+500 м. (праворуч) Немирівського району Вінницької області.

Право власності за ОСОБА_1 було зареєстроване 28 листопада 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить відповідний витяг за № 105841560 від 01 грудня 2017 року. Ще рішенням № 52 виконавчого комітету Райгородської сільської ради від 03.09.2004 року позивачу було погоджено надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею 0,02 га. для,подальшого зайняття підприємницькою діяльністю.

15 жовтня 2004 року Немирівською районною державною адміністрацією Вінницької області було прийнято розпорядження № 360 «Про розробку проекту відведення земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_1 ». Відповідно 26 травня 2005 року після виготовлення всієї необхідної документації Немирівською РДА прийнято розпорядження № 161 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки в оренду ПП ОСОБА_1 на території Райгородської сільської ради» в смузі відчуження автошляху Львів-Кіровоград-Знам`янка 444км. +500 м. праворуч.

Немирівським районним відділом земельних ресурсів зазначеній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :03:001:0015. Відтак, 30 травня 2005 року між позивачем з однієї сторони та Немирівською РДА з іншої було заключено договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивачу у платне користування було надано земельну ділянку, загальною площею 0.0128 га. несільськогосподарського призначення для ведення комерційної діяльності строком на 10 років та з правом поновлення його на новий строк.

Після отримання рішення суду та його державної реєстрації в 2018 році позивач здійснив в межах наданої йому земельної ділянки часткову реконструкцію та прибудову до нежитлової будівлі, яка на сьогоднішній день становить: «А» нежитлова будівля (кафе-бар), загальною площею 100.5 кв.м., «А1» прибудова, «А2» прибудова, «а» навіс, «а1» навіс, розміщених: Вінницька область, Гайсинський район, Райгородська територіальна громада, автодорога Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» 446 км + 358 м.

Так як оформлення проектно-кошторисної документації потребувало значних коштів та часу, то вказану реконструкцію та прибудову позивач здійснив за власні кошти без отримання всіх відповідних необхідних дозволів та розробки проектно-кошторисної документації. Також ним не було дотримано належним чином процедури вводу даних приміщень в експлуатацію.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (кафе-бар) з прибудовами та навісами до неї.

Ухвалою суду від 28.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити.

Представник відповідача Райгородської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідност. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 376 ЦК України,житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Реконструкція та прибудова до нежитлової будівлі (кафе-бар), що розташована: Вінницька область, Гайсинський район, Райгородська територіальна громада, автодорога Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» 446 км + 358 м., загальною площею 100.5 кв.м., здійснена без належного дозволу на виконання будівельних робіт, без проекту та погодження з відповідними службами, а відтак, є самочинним будівництвом.

Пунктом 10 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, визначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.5ст.376 Цивільного кодексу України).

Враховуючи, що позивач є користувачем земельної ділянки, на якій розташоване самочинно збудоване нерухоме майно, місцезнаходження якого не порушує права інших осіб, представник Райгородської сільської ради заперечень з приводу заявленого позову не подав, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.1216,1218,1220,1223,1225 ЦК України, ст.ст.141,206,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради про визнання права власності на самочинно переобладнані приміщення - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: «А» нежитлову будівлю (кафе-бар), загальною площею 100.5 кв.м., «А1» прибудову, «А2» прибудову, «а» навіс, «а1» навіс, розміщених: Вінницька область, Гайсинський район, Райгородська територіальна громада, автодорога Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» 446 км + 358 м.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко