Справа № 484/4139/18
Провадження № 4-с/484/9/24
У Х В А Л А

03.10.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

головного державного виконавця Ігнатюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Первомайську цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого звернулася представник, адвокат Васильченко Ганна Іванівна, на рішення державного виконавця,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , в інтересах якого звернулася представник, адвокат Васильченко Г.І., звернувся в суд із скаргою на рішення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Габун Катерини Сергіївни від 02.05.2024 року, винесену при примусовому виконанні судового наказу № 2-н/484/428/18, виконавче провадження № 61131020, про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості, а саме 40116 грн. 77 коп.

Скарга обґрунтована наступним.

В провадженні Державного виконавця перебуває виконавче провадження № 61131020, відкрите на підставі судового наказу № 2-н/484/428/18, виданого 09.08.2019 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 щомісячно в розмірі 1/3 частки від його доходу.

Дана скарга стосується визнання в судовому порядку неправомірним рішення державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерини Габун у ВП № 61131020 у вигляді Постанови про накладення штрафу від 02.05.2024 у розмірі 40116,77 грн та зобов`язання Державного виконавця зарахувати стягнутий штраф у розмірі 40116,77 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментам у ВП № 61131020.

Скаржник звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив, у тому числі і визнати протиправним і скасувати рішення державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерини Габун у ВП № 61131020 у вигляді Постанови про накладення штрафу від 02.05.2024 у розмірі 40116,77 грн та зобов`язати Відповідача зарахувати стягнутий штраф у розмірі 40116,77 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментам у ВП № 61131020.

Проте, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 по справі № 400/7791/24: закрито провадження в адміністративній справі №400/7791/24 в частині позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерини Габун у ВП № 61131020 у вигляді Постанови про накладення штрафу від 02.05.2024 у розмірі 40116,77 грн та зобов`язання відповідача зарахувати стягнутий штраф у розмірі 40116,77 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментам у ВП № 6113102; роз`яснено позивачу, що розгляд позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерини Габун у ВП № 61131020 у вигляді постанови про накладення штрафу від 02.05.2024 у розмірі 40116,77 грн та зобов`язання відповідача зарахувати стягнутий штраф у розмірі 40116,77 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментам у ВП № 6113102 віднесено до юрисдикції цивільного судочинства.

Отже, ця скарга подається в порядку цивільного судочинства до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, так як цивільну справу № 2-н/484/428/18 як суд першої інстанції, розглядав саме цей суд.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Скаржник дізнався про порушення своїх прав 07 серпня 2024 р. з огляду на наступне.

Постановою Державного виконавця від 04.02.2020 було відкрито виконавче провадження № 61131020 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 щомісячно в розмірі 1/3 частки від його доходу.

Цю Постанову Скаржник не отримував і не було необхідності отримувати, адже на той момент він працював офіційно і Державним виконавцем було направлено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 20.10.2020 за місцем його роботи.

З офіційного місця роботи відраховували аліменти та направляли Стягувачу.

Але 24.02.2022 в Україні розпочалось повномасштабне вторгнення рф і Скаржник ОСОБА_2 майже відразу став на захист нашої Батьківщини, а саме з 03.03.2022 він доєднався до лав ЗСУ та почав проходити військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується його військовим квитком серії НОМЕР_2 від 24.05.2022.

З того періоду у Скаржника не було можливості повідомити виконавця про проходження ним військової служби і виконавець почав нараховувати йому заборгованість по аліментам.

І лише 12.08.2023, майже через 1,5 роки після початку вторгнення, Державним виконавцем було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату та направлено до військової частини НОМЕР_3 для виконання.

В постанові вже було зазначено, що сума заборгованості по аліментам складає 208184.61 грн, хоча Скаржник не переховувався, офіційно працював і йому надходила заробітна плата та відповідно податки від неї відраховувались до ПФ України, але через те, що державний виконавець не вчиняла дії щодо перевірки місця роботи Боржника виникла заборгованість.

03.04.2024 Державним виконавцем знову винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату та направлено до військової частини НОМЕР_3 для виконання і в ній зазначено, що розмір заборгованості по аліментам складає 184 477.81 грн.

Через місяць, а саме 02.05.2024 Державний виконавець виносить Постанову про накладення штрафу, в якій зазначає про те, що за наявності заборгованості у розмірі 200583,85 станом на 30.11.2023 р. державний виконавець накладає штраф у розмірі 20% від суми заборгованості, а саме 40116,77 грн.

Цю Постанову в паперовому вигляді Скаржник не отримував та про неї не знав, оскільки перебував на військовій службі та не мав фізичної можливості її отримати у відділі ДВС чи за місцем реєстрації.

20.05.2024 Державний виконавець повідомила ОСОБА_2 про те, що він має сплатити штраф у розмірі 40116,77 грн, що підтверджується скрин-шотом з мессенджеру Вайбер щодо листування Скаржника з Державним виконавцем та скрин-шотом з номером телефону Державного виконавця.

24.06.2024 з його банківського рахунку було списано 70105,79 грн, з яких 40116,77 було направлено на рахунок Стягувача як штраф, 20058,36 грн було зараховано як виконавчий збір і 9930,66 було зараховано в рахунок погашення заборгованості по аліментам, що підтверджується:

- скрин-шотом списання з банківського рахунку ОСОБА_2 24.06.2024 грошових коштів у розмірі 70105,79 грн;

- скрин-шотом з банківського рахунку Стягувача від 26.06.2024, на який надійшли кошти у розмірі 40116,77 з призначенням платежу штраф по ВП № 61131020.

04 липня 2024 р. ОСОБА_2 звернувся до представника, адвоката Васильченко Г.І., за наданням правової допомоги і 04.07.2024 між ними було укладено договір.

01.08.2024 представником було направлено адвокатський запит до Першого відділу ДВС з вих. № 01/08/2024 в якому вона просила надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 61131020 від 04.02.2020 з ідентифікатором доступу сторін до АСВП та/або ідентифікатор доступу до виконавчого провадження № 61131020.

07.08.2024 на адресу електронної пошти представника було направлено від Державного виконавця супровідний лист з Постановою про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується скрин-шотом з інтернет-ресурсу GMAIL.

Дізнавшись ідентифікатор доступу до матеріалів ВП, представник зайшла до АСВП та ознайомилась з Постановою про накладення штрафу від 02.05.2024, а тому вважає, що Скаржник дізнався про порушення своїх прав саме 07 серпня 2024 р.

На протязі 10-ти днів представником Скаржника, було направлено позов до Миколаївського окружного адміністративного суду, в якому вона, у тому числі, просила визнати протиправним і скасувати вищевказане рішення державного виконавця. Проте, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 було закрито провадження в адміністративній справі з вищенаведених підстав.

Отже, на протязі 10-днів після винесення ухвали (з 30.08.2024) представник скаржника подала цю скаргу та просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання цієї скарги та поновити його.

Як вже зазначалось вище, Постановою Державного виконавця про накладення штрафу від 02.05.2024 накладено штраф у розмірі 20% від розміру заборгованості станом на 30.11.2023, яка складає 200583,85 грн, а саме у розмірі 40116,77 грн.

З довідки-розрахунку Державного виконавця вбачається, що заборгованість по аліментам почала виникати у ОСОБА_2 з березня 2022 року, як раз тоді, коли його було мобілізовано на підставі Указу Президента «Про загальну мобілізацію», а саме з 03.03.2022.

Таким чином, Постанова про накладення штрафу була винесена державним виконавцем саме на підставі заборгованості, яка почала нараховуватись з моменту, коли Скаржника було мобілізовано.

Скаржник вважає, що Постанова про накладення штрафу від 02.05.2024 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

По-перше, Скаржник повинен бути звільнений від нарахування штрафних санкцій за невиконання зобов`язання щодо сплати аліментів перед Стягувачкою та Першим відділом ДВС на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з огляду на наступне.

Скаржник перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період на підставі указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 з 03.03.2022 по теперішній час, що підтверджується його військовим квитком.

А відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

Отже, особливий період в Україні почався 18 березня 2014 р. відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 р., яким оголошено та проведено часткову мобілізацію.

А за таких обставин вбачається, що Скаржник повинен бути звільнений від нарахування штрафу за невиконання зобов`язання по сплаті аліментів, адже заборгованість виникла саме за період з початку проходження його військової служби до 02.05.2024 (дата винесення постанови про накладення штрафу).

За аналогією з кредитними договорами - відповідно до листа від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 Національний банк України надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142, відповідно до якого:

Скаржником надано виконавцю військовий квиток в якому міститься відмітка про призов за мобілізацією, і саме він підтверджує його право на пільгу на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», і відповідно його право на звільнення від нарахування штрафу за невиконання зобов`язання по сплаті аліментів.

А за таких обставин, Державний виконавець достеменно знаючи про те, що Боржник ОСОБА_2 проходить військову службу, протиправно винесла Постанову про накладення штрафу, яка вважаю підлягає скасуванню.

По-друге, якби Державний виконавець вчиняла дії щодо розшуку місця роботи або доходів Боржника і вчасно б виявила, що Боржник проходить військову службу у військовій частині, то відразу б з березня 2022 року направила Постанову про звернення стягнення на заробітну плату за місцем роботи Боржника і ніякої б заборгованості не було б.

Частиною четвертою статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

До серпня 2023 року Державний виконавець жодного разу не подавала запитів до ПФ України про дохід Боржника, а якби подала, то дізналась би, що він отримує дохід у військовій частині НОМЕР_3 , і що військова частина відраховує податки до ПФ України.

А дізналась Державний виконавець про проходження Боржником військової служби в серпні 2023, що підтверджується відповіддю на запит до Податкової служби України від 10.08.2023.

12.08.2023 Державним виконавцем було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату та направлено до військової частини НОМЕР_3 для виконання, проте відрахування з військової частини почались лише з грудня 2023 року.

Але, якби Державний виконавець відразу вчинила всі виконавчі дії щодо Боржника, то і заборгованості і не було б, оскільки військова частина почала б відразу відрахування аліментів.

За таких обставин, представник вважає, що вини Боржника ОСОБА_2 у виникненні заборгованості по аліментам немає, проте на нього було накладено штраф, а тому штраф накладений безпідставно, а сама постанова підлягає скасуванню.

По-третє, Державним виконавцем порушено черговість розподілу стягнутих з боржника сум з огляду на наступне.

Статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено черговість розподілу стягнутих з боржника сум, а саме:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Тобто, за виконавчими документами про стягнення аліментів штрафи стягуються лише в четверту чергу, а в третю чергу задовольняються вимоги стягувача, тобто сплата аліментів та заборгованості по аліментам.

Проте, державний виконавець попри не задоволення вимог стягувача (на момент винесення постанови був наявний розмір заборгованості по аліментам) зарахував стягнуті кошти в рахунок стягнення штрафу, що є однозначним порушенням ЗУ «Про виконавче провадження».

Начальником Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м. Одеса) також підтверджено незаконність дій Державного виконавця щодо стягнення штрафу, що підтверджується Постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 26.08.2024.

З огляду на викладене представник скаржника просить суд визнати неправомірним і скасувати рішення державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерини Габун у ВП № 61131020 у вигляді Постанови про накладення штрафу від 02.05.2024 у розмірі 40116,77 грн та зобов`язати державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерину Габун зарахувати стягнутий штраф у розмірі 40116,77 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментам у ВП № 61131020.

Також просить стягнути з Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні Представник скаржника підтримала клопотання.

Головний державний виконавець Ігнатюк В.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. В той же час повідомив, що кошти, стягнуті з скаржника на виконання оскаржуваної постанови, після перевірки проведеної начальником відділу, були перенаправлені на погашення заборгованості зі сплати аліментів.

В свою чергу представник скаржника наполягала на скасуванні постанови про накладення штрафу від 02.05.2024 у розмірі 40116,77 грн., оскільки ці кошти будуть стягнуті з скаржника в подальшому, що також є незаконно.

Зацікавлена особа, стягувач ОСОБА_3 , повідомлялась судом про час та місце розгляду справи, проте не з`явилася, відзив до суду не подала.

Заслухавши пояснення представника скаржника та державного виконавця, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі судового наказу № 2-н/484/428/18, виданого 09.08.2019 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 щомісячно в розмірі 1/3 частки від його доходу, відкрито виконавче провадження № 61131020.

Під час примусового виконання судового наказу державний виконавець Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерина Габун, 02.05.2024 року винесла постанову про накладення штрафу на боржника від 02.05.2024 у розмірі 40116,77 грн. Сума штрафу обчислена як 20% суми заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 30.11.2023 року складала 200585 грн. 85 коп.

Відповідно до абзацу першого ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому у частині 4 цієї ж статті зазначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Суд вважає, що доводи скаржника про те, що боржник, як військовослужбовець, звільнений від штрафних санкцій на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є надуманими, оскільки вказана норма стосується лише звільнення від штрафних санкцій та процентів по заборгованості зі сплати кредитних зобов`язань, і не стосується зобов`язань аліментних.

В той же час суд погоджується з тим, що виконавцем не в повній мірі виконувались обов`язки із забезпечення вчасного стягнення аліментів, а боржник, в свою чергу жодним чином не ухилявся від такої сплати, протягом всього періоду, за який утворилась заборгованість він мав офіційне місце роботи, служби, а при отриманні відповідного рішення державного виконавця, про звернення стягнення на заробітну плату за місцем служби, заборгованість у короткий термін була погашена, і на даний час майже не існує.

Крім того суд звертає увагу, що виконавець, в супереч вищенаведеному обов`язку щомісяця обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, виносячи 02.05.2024 оскаржувану постанову, вказав заборгованість станом на 30.11.2023 року, п`ять місяців тому, а отже неможна пересвідчитись у правильності розрахунку штрафу на момент прийняття постанови, розмір якого напряму залежить від розміру заборгованості.

Більше того, в оскаржуваній постанові державний виконавець приймаючи рішення керується нормами Закону України «Про виконавче провадження», які не мають відношення до питання, яке вирішується, що також виключає правомірність такої постанови.

Отже, слід задовольнити скаргу частково, визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Габун Катерини Сергіївни від 02.05.2024 року, винесену при примусовому виконанні судового наказу № 2-н/484/428/18, виконавче провадження № 61131020, про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості, а саме 40116 грн. 77 коп.

Оскільки, як повідомив суду Головний державний виконавець Ігнатюк В.В., який приймав участь в судовому засіданні, стягнуті з скаржника на виконання оскаржуваної постанови кошти були перенаправлені на погашення заборгованості зі сплати аліментів, то другий пункт прохальної частини скарги задоволенню не підлягає, оскільки вже самостійно виконаний виконавцем.

Також немає підстав на даний час для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки, як пояснила суду представник скаржника, ця вимога буде заявлена окремо після вирішення скарги.

Керуючись ст.ст. 447 453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Габун Катерини Сергіївни від 02.05.2024 року, винесену при примусовому виконанні судового наказу № 2-н/484/428/18, виконавче провадження № 61131020, про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості, а саме 40116 грн. 77 коп.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в разі якщо скарга не була подана. У разі якщо скарга була подана, ухвала набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не буде скасовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 07.10.2024 року.

С У Д Д Я :