"14" серпня 2024 р. Справа № 363/1371/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Мацьовитій Я.В.,

за участю представника стягувача ОСОБА_1 ,

та представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

у заяві порушено питання поновлення строку виконавчого листа №363/1371/16-ц до виконання.

Заяву мотивовано тим, що рішення по цій справі на даний час не виконано, в зв`язку з тим, що справа по вказаному боржнику перебувала в роботі співробітника банку, який не вчинив дій щодо отримання виконавчого листа та пред`ялення його до виконання, останнього на даний час звільнено, отримати пояснень від нього не виявилося можливим. Стягувач позбавлений можливості пред`явити виконавчий лист до виконання, оскільки строк пред`явлення виконавчого документа пропущено.

Представник боржника подав до суду заперечення, в яких зазначив, що вказані заявником обставини для поновлення строку не є поважними, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, незалежними від стягувача обставинами, які б перешкоджали реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк, оскільки в матеріалах справи відсутні заяви позивача про видачу виконавчих листів з 2016 року, а є лише заява про видачу виконавчого листа тільки від 11 червня 2024 року, вже з вагомим пропуском строку і без будь-яких пояснень поважності такого пропуску.

Представник заявника просив просив про задоволення заяви з викладених у ній підстав.

Представник боржника в суді просив в задоволенні заяви відмовити з підстав викладених в запереченнях.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 01 липня 2016 рішенням Вишгородського районного суду Київської області в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовлено.

18 листопада 2016 року рішенням Апеляційного суду Київської області вказане вище рішення Вишгородського районного суду Київської області скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» стягнуто 84454,86 дол. США заборгованості по тілу кредиту, відсоткам за користування та комісії, 442929,71 грн. нарахованої пені за порушення зобов`язань по сплаті кредиту та 94104,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

На підставі вищезазначеного судового рішення, за заявою представника позивача від 11 червня 2024 року Вишгородським районним судом Київської області 13 червня 2024 року на адресу позивача направлено виконавчі листи №363/1371/16-ц.

Так, за змістом вимог Закону України «Про виконавче провадження» звернення до примусового виконання рішення суду у вказаній справі здійснюється самим стягувачем.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Як вбачається із заяви строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено.

Проте, суду не подано жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» з часу набрання законної сили рішенн Апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2016 року вживалися заходи для звернення до уповноваженого виконавця з виконавчим листом у встановлений Законом строк.

Крім того, посилання в заяві лише на те, що справа по вказаному боржнику перебувала в розпорядженні працівника банку, який не вчинив жодних дій для отримання виконавчих листів та пред`явлення до виконання, та якого на даний час звільнено, на вимогах Закону не ґрунтується і підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання бути не може.

З висловлених у заяві мотивів й поданих доказів не можна дійти висновку про істотні, об`єктивні, непереборні труднощі, які завадили стягувачеві вчинити всі необхідні дії спрямовані на виконання рішення суду в передбачений Законом строк.

Застосування процесуальних строків пред`явлення виконавчих листів до виконання має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати боржників від прострочених вимог.

Згідно конвенційної практики ЄСПЛ та принципу правової визначеності, передбачуваності боржники (відповідачі) вправі очікувати застосування до них процедури примусового виконання рішення суду протягом визначеного законом строку, якщо сплив таких строків не настає з їхньої вини.

Істотне порушення процесуальних строків на звернення судового рішення до виконання є законною підставою для уникнення боржника від відповідальності.

Поновлення таких строків може мати місця лише у випадках їх пропущення стягувачем виключно з поважних причин.

Зі справи не можна дійти висновку, що протягом всього часу (з 2016 року) після ухвалення рішення в апеляційній інстанції, стягувач протягом майже 8-ми років був позбавлений в силу поважних, незалежних від нього істотних причин вчасно отримати і пред`явити виконавчий лист до виконання.

За таких обставин суд позбавлений можливості дійти висновку про необхідність поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Відтак, подана заява є необґрунтованою та недоведеною, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260,433 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви відмовити.

Повний текст ухвали складено 19 серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя