Номер провадження: 22-ц/813/2005/24
Справа № 495/8568/16-ц
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури,

відповідачі: Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2023 року, у складі судді Прийомової О.Ю.,

встановив:

Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ВК Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Затоківської селищної ради від 29.12.2014 № 2745 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва:

- ОСОБА_1 , площею 0,0415 га по бульвару АДРЕСА_1 /кадастровий номер :02:005:0055/; ОСОБА_2 , площею 0,0365 га по бульвару АДРЕСА_2 /кадастровий номер :02:005:0056/;

- ОСОБА_3 , площею 0,0368 га по бульвару АДРЕСА_3 /кадастровий номер :02:005:0057/; ОСОБА_4 , площею 0,0371 га по бульвару АДРЕСА_4 /кадастровий номер :02:005:0058/;

- ОСОБА_5 , площею 0,0373 га по бульвару АДРЕСА_5 /кадастровий номер :02:005:0059/;

- ОСОБА_6 , площею 0,0376 га по бульвару АДРЕСА_6 /кадастровий номер :02:005:0060/; ОСОБА_17 , площею 0,0379 га по бульвару АДРЕСА_7 /кадастровий номер :02:005:0064/;

- ОСОБА_8 , площею 0,0353 га по бульвару АДРЕСА_8 /кадастровий номер :02:005:0066/;

- ОСОБА_9 , площею 0,0383 га по бульвару АДРЕСА_9 /кадастровий номер :02:005:0069/;

- ОСОБА_10 , площею 0,0379 га по бульвару АДРЕСА_10 /кадастровий номер :02:005:0071/;

- ОСОБА_11 , площею 0,0376 га по бульвару АДРЕСА_11 /кадастровий номер :02:005:0073/;

- ОСОБА_12 , площею 0,0374 га по бульвару АДРЕСА_12 /кадастровий номер :02:005:0079/;

- ОСОБА_13 , площею 0,0371 га по бульвару АДРЕСА_13 /кадастровий номер :02:005:0084/;

- ОСОБА_14 , площею 0,0368 га по бульвару АДРЕСА_14 /кадастровий номер :02:005:0087/;

- ОСОБА_15 , площею 0,0365 га по бульвару АДРЕСА_15 /кадастровий номер :02:005:0092/;

- ОСОБА_16 , площею 0,0550 га по бульвару АДРЕСА_16 /кадастровий номер :02:005:0090/.

На підставі зазначеного рішення селищної ради реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно та прийнято рішення про державну реєстрацію права власності.

Позивач наполягає, що рішення Затоківської селищної ради має бути визнано судом незаконним, свідоцтва про право власності недійсними, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасовані, з підстав того, що Генеральним планом смт. Затока, затвердженим рішенням Затоківської селищної ради від 25.02.2005 № 1461 не передбачено відведення земель під індивідуальне дачне будівництво на вказаній території АДРЕСА_17 .

Стверджує, що згідно викопіювання з Генерального плану смт. Затока, виконаного архітектором Затоківської селищної ради ОСОБА_18 , зазначена територія визначена як землі рекреаційних установ.

Більш того, позивач вказує, що рішенням Затоківської селищної ради від 04.06.2008 № 219 товариству з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» затверджено містобудівне обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт. Затока, згідно якого вказана земельна ділянка загальною площею 4,437 га, що розташована на відстані 70-110 метрів від урізу води у Лиманському районі смт. Затока біля земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ТОВ «Укрбудінвест», передбачена для розміщення пляжно-розважального комплексу згідно містобудівних норм.

У зв`язку з чим, відведення вказаних земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництво не відповідає наявній містобудівній документації, що є грубим порушенням приписам земельного та містобудівного законодавства.

Крім того, згідно звернення ТОВ «Укрбудінвест» встановлено, що ухвалами Приморського районного суду від 01.06.2012 та 05.07.2012 у справі № 1522/12731/12 вжито заходи забезпечення позову, а саме зупинено дію пунктів 2 та 3 рішення Затоківської селищної ради № 824 від 16.05.2012 та зобов`язано не вчиняти будь-які дії будь-яким особам, включаючи Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, виконавчий комітет Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, щодо земельної ділянки площею 4,437 га, розташованої в Лиманському районі, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області, яка згідно розробленого містобудівного обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу пансіонату ТОВ «Укрбудінвест» з північного заходу межує з земельною ділянкою, наданою в користування ТОВ «Укрбудінвест», на час розгляду справи».

На виконання ухвал про забезпечення позову відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в рамках виконавчого провадження № 33301702, 10.07.2012 повідомлено Затоківську селищну раду про вжиття заходів забезпечення позову, про що складено постанову про закінчення виконавчого провадження від 02.08.2012.

Крім того, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.12.2014 року у справі № 495/6508/14-а заборонено, зокрема, Затоківській селищній раді Білгород - Дністровської ради Одеської області, відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровському Одеської області, Головному управлінню Держземагентства в Одеській області та іншим особам вчиняти будь-які дії, зокрема давати згоду на розробку проектів відводу, затверджувати проекти відводу, передавати у приватну (безоплатну) власність будь-яким особам, присвоювати кадастрові номера, здійснювати нормативну оцінку та інші дії в межах земельної ділянки загальною площею 4,437 га., що розташована в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області яка межує з південного сходу - пляжною зоною Чорного моря, з північного заходу - територією пансіонату Клубний комплекс «Променад» (земельна ділянка площею 35,034 га., що знаходиться в оренді ТОВ «Укрбудінвест»), з північного сходу та південного заходу - продовження пляжної зони, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

На виконання вказаної ухвали суду головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області листом від 25.12.2014 року № 09.123057/В-7/814 повідомлено Затоківську селищну раду про відкриття виконавчого провадження від 25.12.2014 року, який отримано представником селищної ради 26.12.2014 року о 10:45 год.

Також, головним державним виконавцем складено акт від 26.12.2014 року, згідно якого заступнику Затоківського селищного голови Скрипник С.І. вручено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з чим, позивач вважає, що Затоківською селищною радою здійснено передачу земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва в порушення приписів ст. 118 ЗК України, ст.ст. 5, 16-17, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 20, 21 Закону України «Про основи містобудування», що є підставою для визнання незаконним та скасування рішення селищної ради.

Вказані порушення і стали підставою для звернення до суду позивачем в інтересах держави з відповідним позовом.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2023 року в задоволені позовних вимог Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Заступник керівника Одеської обласної прокуратуриподав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву виконувача обов`язків першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави задовольнити, судовий збір покласти на відповідачів.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що прокурор звернувся до суду з позовом як самостійний позивач, прокурор не є власником земель, а спірні земельні ділянки не вибували з володіння територіальної громади в особі Затоківської селищної ради поза її волею, оскільки в наявності рішення уповноваженого державою органу на розпорядження землею, а тому помилково застосували до спірних правовідносин вимоги ст.ст. 387, 388 УК України, та не застосували вимоги ст.ст. 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України.

Скарга мотивована також тим, що усталена практика Верховного Суду дає підстави вважати, що позови на підставі ст.ст. 21, 203, 393 ЦК України про скасування наказів уповноваженого органу про передачу землі в оренду, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки є такими, що подані з обранням правильного способу захисту (постанова ВП ВС від 16.10.2019 у справі №365/65/16-ц, від 22.05.2019 у справі №366/2648/16-ц та від 07.04.2021 у справі №912/2518/19).

За обставинами даної справи, спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади в особі Затоківської селищної ради на підставі незаконного рішення уповноваженого державою органу на розпорядження землею, а прокурор не є власником спірних земельних ділянок, а тому звернувся до суду в якості самостійного позивача, оскільки визначив власника земельної ділянки відповідачем, рішення якого оскаржуються. Отже у даній справі прокурором обрано належний спосіб захисту.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 19.09.2024 з`явився: прокурор Бондаревський О.М. та представник ТОВ «Укрбудінвест» - Кушнір В.В.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не в повій мірі відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.12.2014 року Затоківською селищною радою на ІVІІІ-а сесії VІ скликання було винесено рішення № 2745 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_1 та іншим /всього 16 чоловік/ для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_17 » /т.1 л.с.15-16/.

На підставі вказаного рішення, державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області за результатами розгляду документів, поданих відповідачами для оформлення права власності, проведено державну реєстрацію прав /т.1 л.с.33-48/ та видані відповідні Свідоцтва про право власності на нерухоме майно згідно їх земельних ділянок, а саме:

-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , індексний номер: 32627880 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0415 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:005:0055) /т.1 л.с.32/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 , індексний номер: 32628656 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0365 га по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:005:0056)/т.1 л.с. 31/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 , індексний номер: 32919282 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0368 га по АДРЕСА_3 (кадастровий номер :02:005:0057)/т.1 л..с.30/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_4 , індексний номер: 32949145 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0371 га по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :02:005:0058)/т.1 л.с.29/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_5 , індексний номер: 32628877 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0373 га по АДРЕСА_5 (кадастровий номер :02:005:0059)/ т.1 л.с.28/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_6 , індексний номер: 32629612 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0376 га по АДРЕСА_6 (кадастровий номер :02:005:0060)/т.1л.с.27/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_7 , індексний номер: 32612363 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0379 га по АДРЕСА_7 (кадастровий номер :02:005:0064)/т.1 л.с.26/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_8 , індексний номер: 32547475 від 22.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0353 га по АДРЕСА_8 (кадастровий номер :02:005:0066)/т.1 л.с.25/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_9 , індексний номер: 32644633 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 на земельну ділянку площею 0,6166 га по АДРЕСА_9 (кадастровий номер :02:005:0069)/т.1 л.с.24/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_10 , індексний номер: 32644009 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_10 на земельну ділянку площею 0,0379 га по АДРЕСА_10 (кадастровий номер :02:005:0071)/т.1 л.с.23/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_11 , індексний номер: 32644411 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_11 на земельну ділянку площею 0,0376 га по АДРЕСА_11 (кадастровий номер :02:005:0073)/т.1 л.с.22/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_12 , індексний номер: 32629298 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_12 на земельну ділянку площею 0,0374 га по АДРЕСА_12 (кадастровий номер :02:005:0079)/т.1 л.с.21/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_13 , індексний номер: 32624114 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_13 на земельну ділянку площею 0,0371 га по АДРЕСА_13 (кадастровий номер :02:005:0084)/т.1 л.с.20/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_14 , індексний номер: 33098624 від 03.02.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_14 на земельну ділянку площею 0,0368 га по АДРЕСА_14 (кадастровий номер :02:005:0087)/т.1 л.с.19/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_15 , індексний номер: 32644076 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 0,0365 га по АДРЕСА_15 (кадастровий номер :02:005:0092)/т.1 л.с.17/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_16 , індексний номер: 32950012 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_16 на земельну ділянку площею 0,055 га по АДРЕСА_16 (кадастровий номер :02:005:0090) /т.1 л.с.18/.

Позивач вказує, що затвердження селищною радою проектів землеустрою щодо передачі вищенаведених земельних ділянок у власність відповідачам відбулась в період чинності заборони для здійснення вказаного.

Так, в якості обґрунтування своїх вимог приєднав копію ухвали Приморського районного суду м. Одеса від 05.07.2012 року по справі № 1522/12731/12, згідно якої клопотання представника ТОВ «Укрбудінвест» про заміну способу забезпечення позову задоволено. Замінено спосіб забезпечення позову у адміністративній справі № 1522/12731/12 за позовом ТОВ «Укрбудінвест» до Затоківської селищної ради Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, виклавши абзац 3 резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2012 в такій редакції: «Зобов`язати не вчиняти будь-які дії будь-яким особам, включаючи Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, виконавчий комітет Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, щодо земельної ділянки площею 4,437 га, розташованої в Лиманському районі, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області, яка згідно розробленого містобудівного обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу пансіонату ТОВ «Укрбудінвест» з північного заходу межує з земельною ділянкою, наданою в користування ТОВ «Укрбудінвест», на час розгляду справи» /т.1 л.с.52-53/.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 02.08.2012 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області вказано, що вимоги виконавчого документа виконані боржником у повному обсязі, тому виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду від 05.07.2012 року № 1522/1273/12 слід закінчити. /т.1 л.с.54-55/.

Між тим, мотивуючи те, що ухвала суду була чинною в період виникнення фактичних правовідносин, позивач додав лист з Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2015 року, згідно якої ухвала суду з питань забезпечення вказаного адміністративного позову оскаржена не була.

На день складання цієї відповіді заходи забезпечення адміністративного позову у зазначеній адміністративній справі № 1522/1273/12 не скасовувались. /т.1 л.с.56/.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, до матеріалів позову ним було надано ще одну ухвалу, винесену вже Білгород-Дністровським міськрайонним судом у справі № 495/6508/14-а від 24.12.2014 року, згідно якої клопотання позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» (юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Гагарінське плато 5, ) про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Заборонено Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської ради Одеської області (юридична адреса: 67772, Одеська область, смт. Затока, міста Білгород-Дністровського, вул. Приморська, буд. 21, ); відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровському Одеської області (67700, м. Білгород-Дністровський, вул. Комсомольська, 25, ), Головному управлінню Держземагентства в Одеській області (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 32, ) та іншим особам вчиняти будь-які дії, зокрема давати згоду на розробку проектів відводу, затверджувати проекти відводу, передавати у приватну (безоплатну) власність будь-яким особам, присвоювати кадастрові номера, здійснювати нормативну оцінку та інші дії в межах земельної ділянки загальною площею 4,437 га., що розташована в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, яка межує з південного сходу - пляжною зоною Чорного моря, з північного заходу - територією пансіонату Клубний комплекс «Променад» (земельна ділянка площею 35, 034 га., що знаходиться в оренді ТОВ «Укрбудінвест»), з північного сходу та південного заходу - продовження пляжної зони, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили. Заборонено Управлінню містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області (67700, м. Білгород - Дністровський, вул. Леніна, 50 ) погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та/або технічну документацію з метою передачі землі у власність та видавати висновки щодо можливості передачі земельної ділянки або її часток у власність фізичним особам, в межах земельної ділянки загальною площею 4,437 га., що розташована в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області яка межує з південного сходу - пляжною зоною Чорного моря, з північного заходу - територією пансіонату Клубний комплекс «Променад» (земельна ділянка площею 35,034 га., що знаходиться в оренді ТОВ «Укрбудінвест»), з північного сходу та південного заходу - продовження пляжної зони, до вирішення справи по суті і набрання рішення законної сили. /т.1 л.с.57-59/.

У порядку виконання вищенаведеної ухвали суду, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. відкрито виконавче провадження. /т.1 л.с. 60-61/.

Супровідним листом за № 9.123057/В-7/814 від 25.12.2014 Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області надіслано вказану ухвалу Затоківській селищній раді та ТОВ «Укрбудінвест» /т.1 л.с.62/

Згідно акту державного виконавця від 26.12.2014 встановлено, що 26.12.2014 в присутності заступника голови Затоківської селищної ради оголошено резолютивну частину ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014 у справі №495/6508/14-а та заборонено виконувати дії Затоківській селищній раді, вказані у вищевказаній ухвалі суду./т.1 л.с.63/.

Більш того, акцентуючи увагу на порушенні процедури погодження проекту землеустрою щодо передачі у власність відповідачам земельних ділянок, позивач приєднав до матеріалів справи Викопіювання з Генерального плану смт. Затока, затвердженого рішенням Затоківської селищної ради № 1461 від 25.02.2015, з означенням, що не передбачено відведення земель на вказаній території, що визначена як землі рекреаційних установ, відведення земель під індивідуальне дачне будівництво.

В той же час, позивачем було приєднано копію рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради № 219 від 04.06.2008 «Про затвердження ТОВ «Укрбудінвест» містобудівного обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт. Затока», яким затверджено містобудівне обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт. Затока, розроблене ПП ОСОБА_19 , та надано дозвіл ТОВ «Укрбудінвест» на проведення комплексного благоустрою з розміщення пляжно-розважального комплексу пансіонату «Укрбудінвест» в Лиманському районі смт.Затока м. Білгород-Дністровський на основі містобудівного обґрунтування. /т.1 л.с.51/.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 1516 від 07.12.2015 року, згідно якого земельні ділянки, щодо яких рішеннями Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 22.09.14 р. надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області та рішеннями Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29.12.14 р. (а також згідно додатку до рішення № 2745 № 2746, № 2747 від 29.12.14; а.с. 56,58,60, том № 2) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність, входять до земельної ділянки, площею 4,437 га, розташованої у Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, яка згідно розробленого містобудівного обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу пансіонату Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», затвердженого рішенням виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 04.06.2008 року. /т.2 л.с.51-85/

У відповідності до Висновку експертів за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою № 15444/15-41/22256-22258/15-41 наданий на дослідження проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_1 та іншим /всього 16 осіб/, для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_17 , та його затвердження рішенням Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року № 2745, не відповідають вимогам законодавства чинного на дату прийняття вказаного рішення. /т.2 л.с.101-108/

Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з того, що прокурором обраний неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові, а тому позовні вимоги Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області задоволенню не підлягають.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18.

Судовим розглядом справи встановлено, що Білгород Дністровським міськрайонним судом розглядалась справа № 495/8567/16-ц за позовом першого заступника керівника Білгород Дністровської місцевої прокуратури про визнання незаконними рішення, визнання недійсними свідоцтва про право власності.

Підстави, обґрунтування та предмет позову у справі №495/8567/16-ц та даної справи №495/8568/16-ц, є тотожними.

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду від 31 січня 2019 року у справі №495/8567/16-ц позов прокурора було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду було залишено без змін.

Однак Постановою Верховного Суду у складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2022 року у справі № 495/8567/16-ц ухваленою за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_20 оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції в частині ОСОБА_20 скасовані.

У вищевказаній постанові, Верховний Суд вказав, що: «задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з обґрунтованості позовних вимог виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про визнання незаконним рішення ради, взявши до уваги, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок фізичним особам було затверджено Затоківською селищною радою без урахування чинного Генерального плану смт Затока, яким не передбачено відведення земель під індивідуальне дачне будівництво.

Крім того, рішення щодо відведення спірних земельних ділянок було прийнято Затоківською селищною радою в період чинності ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 05 липня 2012 року у справі № 1522/12731/12 та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року у справі № 495/6508/14-а, якими були вжиті заходи забезпечення позовів та заборонено Затоківській селищній раді вчиняти такі дії.

Такі висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та зроблені з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

«Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України).

Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, а також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 642/5966/18, на яку послався ОСОБА_6 в касаційній скарзі.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98).

У справі, яка переглядається, позов пред`явлено виконуючим обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури у зв`язку з незаконним, на думку позивача, заволодінням земельними ділянками державної власності фізичними особами - відповідачами.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16, від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 642/5966/18.

Отже, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ТОВ «Укрбудінвест», про визнання незаконним рішення, так як згідно з вищенаведеними правовими висновками Верховного Суду за наявності передбачених статтею 388 ЦК України підстав для витребування власником належного йому майна від особи, яка є останнім його набувачем, оспорювання вказаних рішень органів державної влади є неефективним способом захисту права власності, у зв`язку з чим зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню».

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про відмову у задоволенні позову, оскільки прокурором обраний неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Разом з тим, апеляційній суд на підставі ч.4 ст. 376 ЦПК України, вважає необхідним доповнити мотиви такої відмови, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із вказаною позовом, позивач просив визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29 грудня 2014 року № 2745 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також визнати недійсними свідоцтва про право власності на земельні ділянки, виданих зазначеним особам.

Проте в оскаржуваному рішенні, місцевий суд не навів висновків з цього приводу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст.ст.387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі №911/36817, від 22 січня 2020 року у справі №910/1809/18, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18.

Отже, вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку не відповідають належному способу захисту.

Так, для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16). Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі №922/614/19).

Визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яке видане на підставі відповідного оспорюваного рішення про передачу у власність земельної ділянки, також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16).

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції під час розгляду даної справи дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним свідоцтв про право власності на земельні ділянки, однак в мотивувальній частині рішення не зазначив обґрунтування відмови такого позову в частині визнання свідоцтв недійсними, а тому мотивувальна частина рішення підлягає зміні в редакції цієї постанови шляхом доповнення.

Таким чином, виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Одеської обласної прокуратури є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню, оскаржуване судове рішення зміні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 червня 2023 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.10.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева