КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 755/8091/16-ц

номер провадження 22-ц/824/8739/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
розглянуву відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - Соболь Ольги Ярославівни

на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2024 року / суддя Хромова О.О./

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник - ТОВ «Дебт Форс», звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просив замінити стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» його правонаступником - ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі №755/8091/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2024 року заяву залишено без задоволення. /а.с. 183-185/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, директор ТОВ «Дебт Форс» - Соболь О.Я. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати, задовольнити вимоги заяви.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема, виконавчий лист був виданий Дніпровським районним судом міста Києва 21 грудня 2016 року; з відмітки головного державного виконавця у виконавчому листі вбачається, що виконавче провадження завершено 02 травня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказувала, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було перервано внаслідок пред`явлення його до виконання, а строк його повторного пред`явлення до виконання заново починається із 02 травня 2023 року (із дати завершення виконавчого провадження).

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням вимог заяви, на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2016 року по справі № 755/8091/16-ц позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість по кредитному договору від 20 жовтня 2014 року № 500522508 в розмірі 61 106 (шістдесят одна тисяча сто шість гривень) 13 коп. та судовий збір - 1 378,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року замінено сторону виконавчого провадження - кредитора ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» (адреса: м. Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будинок № 5-Б, ) по рішенню Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2016 року у справі № 755/8091/16-ц у справі за позовною заявою ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №500522508. Додаток № 4 до Договору від 09 березня 2023 року № 09-03/23 містить інформацію про кредитний договір №500522508, боржником зазначено ОСОБА_1 .

На підтвердження виконання договору від 09 березня 2023 року № 09-03/23 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Лігал» було укладено акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 09 березня 2023 року.

12 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір №12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №500522508. Додаток № 4 до Договору від 12 травня 2023 року № 12-05/23 містить інформацію про кредитний договір № 500522508, боржник - ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що у виконавчому листі по справі №755/8091/16-ц міститься відмітка державного виконавця про те, що виконавче провадження завершено 02 травня 2023 року на підставі пункту 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження», заборгованість становить 62 484,13 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції керувався нормами пункту 1 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно із частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке виступає підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно є закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

З матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист був виданий Дніпровським районним судом міста Києва 21 грудня 2016 року.

До заяви про заміну сторони виконавчого провадження заявником не додано постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 755/8091/16-ц та не вказано дату звернення виконавчого листа до виконання. Також заявником не вказано номер виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

З відмітки головного державного виконавця у виконавчому листі вбачається, що виконавче провадження завершено 02 травня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд з цим, заявник також не ставить питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд першої інстанції дійшов висновків, що з наданих заявником доказів суд позбавлений можливості встановити, чи має стягувач за виконавчим листом у справі №755/8091/16-ц права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, таких вимог заявником не заявлено, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості встановити існування процесуального правонаступництва у зобов`язальних правовідносинах на стадії виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого виступає ТОВ «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, при наявності завершеного виконавчого провадження.

Аналізуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновків, що заява ТОВ «Дебт Форс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що стягувач звертається із заявою про заміну сторони у виконавчому листі.

У своїй постанові від 01 лютого 2023 року по справі № 2-3266/11 Верховний Суд зазначив таке.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня

2021 року у справі № 910/2954/17.

Встановлено, що за договорами від 09 березня 2023 року № 09-03/23 та від 12 травня 2023 року №12-05/23 відступлення права вимоги та відповідно до реєстру боржників до договорів від 09 березня 2023 року №09-03/23 та від 12 травня 2023 року №12-05/23 передано право вимоги до боржника за кредитним договором № 500522508,

Отже, встановлені обставини обґрунтовують факт здійснення матеріального правонаступництва у зобов`язанні. Дійсний стягувач на даний момент - товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

Також встановлено, що з відмітки головного державного виконавця у виконавчому листі вбачається, що виконавче провадження завершено 02 травня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» - заява стягувача, рішення суду на даний момент не виконано.

Водночас, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України. /Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17/

Саме з такою заявою звернувся стягувач.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у частині другій статті 23 України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV), яка є попередньою редакцією Закону № 1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII висновується, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Встановлено, що виконавчий лист повернуто 02 травня 2023 року, отже, відсутні підстави для звернення з заявою про поновлення строків.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, апеляційний суд доходить висновків про заміну стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» його правонаступником - ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі №755/8091/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - Соболь Ольги Ярославівни на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2024 року - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2024 року - скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому листі №755/8091/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: