Справа № 473/4877/24
РІШЕННЯ

іменем України

"14" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., заінтересованої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ

заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_2 зазначала, що вона з 12 квітня 2021 року працює на посаді керівника комунальної організації «Вознесенський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх». Перебуваючи на вказаній посаді, заявниця з`ясувала, що ОСОБА_1 здійснює незаконну підприємницьку діяльність (в приміщенні фізкультурно-оздоровчого комплексу з плавальним басейном «Водограй»), систематично порушує трудове законодавство, проте на зауваження заявниці, як керівника, ОСОБА_1 не реагував. При цьому, вчиняв відносно заявниці психологічне насилля (застосовує словесні образи, ігнорує законні вимоги як керівника закладу, принижує її як жінку, здійснює тиск через наклепи батьків дітей, які відвідують плавальний басейн), економічне насилля (звернення до органів прокуратури щодо порушення заявницею бюджетного законодавства).

Враховуючи вказані обставини ОСОБА_2 , як особа, яка постраждала від насильства за ознакою статі, відповідно до Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", просила застосувати відносно ОСОБА_1 обмежувальний припис строком на шість місяців, заборонивши останньому перебувати в місці її роботи (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , а також вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до судового розгляду.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про видачу обмежувального припису підтримала.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної заяви. При цьому, останній пояснив, що не вчиняв відносно заявниці жодних дій протиправного характеру, не бачиться з нею та не підтримує жодних зв`язків та не має наміру робити цього в майбутньому.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Метою вказаного Закону є досягнення паритетного становища жінок і чоловіків у всіх сферах життєдіяльності суспільства шляхом правового забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, ліквідації дискримінації за ознакою статі та застосування спеціальних тимчасових заходів, спрямованих на усунення дисбалансу між можливостями жінок і чоловіків реалізовувати рівні права, надані їм Конституцією і законами України.

Згідно ст.1 Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків" насильство за ознакою статі - діяння, спрямовані проти осіб через їхню стать, або поширені в суспільстві звичаї чи традиції (стереотипні уявлення про соціальні функції (становище, обов`язки тощо) жінок і чоловіків), або діяння, що стосуються переважно осіб певної статі чи зачіпають їх непропорційно, які завдають фізичної, сексуальної, психологічної або економічної шкоди чи страждань, включаючи погрози таких дій, у публічному або приватному житті.

За змістом вказаної статті особа, яка постраждала від насильства за ознакою статі, - особа, яка зазнала насильства за ознакою статі.

Згідно ст. 21-5 Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків" постраждала особа в разі вчинення насильства за ознакою статі мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника, яким є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи накладення обов`язків на кривдника, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Обмежувальним приписом встановлюються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього таких обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення насильства за ознакою статі, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису суд має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заявника, заінтересованої особи, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав в разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

За змістом ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надані заявницею матеріали (доповідні, заяви,звернення заявниці до правоохоронних органів, відповіді на звернення, інформація з переписки в чаті з іншими особами) свідчать про те, що між нею та заінтересованою особою наявний тривалий конфлікт, але не підтверджують факт вчинення відносно неї насильства за ознакою статі, яке визначено Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Керуючись ст.ст. 258, 259,263-265, 350-6 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

в задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан