Справа № 212/6122/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Івашко А.А.

у цивільній справі № 212/6122/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики.

В судовому засіданні брали участь:

представника позивача адвокат Пшиченко Ю.В.,

представник відповідача адвокат Кафтасьєва Г.В.

в с т а н о в и в :

16.08.2023 року Князь Арх ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 інфляційні втрати внаслідок невиконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2013 року з урахуванням індексів інфляції за період з серпня 2020 року по липень 2023 року в сумі 40 065,76 грн.; та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2013 року у цивільній справі № 212/7068/13-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь Князь Арх ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 83 130,88 грн. ( заборгованість за договором позики в сумі 82 307,80 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 823,08 грн.). Зазначене рішення суду відповідачем не виконано. 15.10.2020 року за заявою позивача Покровським ВДВС у місті Кривому Розі відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим на підставі вказаного рішення суду. У зв`язку з чим, у відповідності до ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з серпня 2020 року по липень 2023 року в сумі 40 065,76 грн.

12.09.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.10.2023 року представником відповідача адвокатом Кафтасьєвою Г.В. подано до суду відзив, в якому просила суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що виконавче провадження за виконавчим листом виданим на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2013 року у цивільній справі № 212/7068/13-ц було відкрито 15.10.2020 року, натомість період з якого позивач вказує як початок нарахування інфляційних витрат серпень 2020 року. Крім того зазначає, що твердження позивача про зволікання відповідача з виконання зазначеного рішення суду, не підтверджено належними доказами, оскільки відповідач не був повідомлений про те, що зазначений виконавчий лист передано на виконання до відділу ДВС, про що йому стало відоме у вересні 2023 року, після чого він почав сплачувати заборгованість. Крім того, просить взяти до уваги що з 16.03.2020 року в державі оголошений карантин, який завершився 01.07.2023 року та протягом дії карантину, відвідування державних установ було обмежено, а в період з 24.02.2024 року було оголошено воєнний стан, який діє до теперішнього часу, тому прийом громадян не здійснювався, доступ до державних реєстрів був закритий, виконавчі дії не проводились, тому відповідачу нічого не було відомо про відкриття виконавчого провадження. З 24.02.2022 року відповідач перебуває на військовій служб в лавах ЗСУ.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Пшиченко Ю.В. позов підтримав з наведених в ньому підстав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Кафтасьєва Г.В. позов не визнала з підстав наведених у відзиві та просила відмовити в задоволенні позову враховуючи також, що державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена не за місцем реєстрації відповідача, що на її переконання також підтверджує той факт, що відповідач не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження до вересня 2023 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, з матеріалів справи судом встановлено:

22.11.2013 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 212/7068/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відповідно до якого, позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 82 307 грн. 80 коп. та судові витрати в сумі 823 грн. 08 коп. (а.с.7-8).

02.12.2014 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлена ухвала у цивільній справі № 212/7068/13-ц відповідно до якої, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 22 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 82 307 грн. 80 коп. залишено без задоволення (а.с.9).

15.10.2020 року за заявою Князя Арх Топольського В.В., державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі відкрито виконавче провадження № 63285015 на підставі виконавчого документа виконавчого листа № 2/212/3527/13, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 22.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 83 130,88 грн. (а.с.13).

15.10.2020 року державним виконавцем направлено боржнику ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , постанову від 15.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження (а.с.12).

19.10.2020 року державним виконавцем об`єднані виконавчі провадження № 63285015, № 63285418, №63285865 у зведене виконавче провадження № 63333206 (а.с.37).

Згідно відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 17.08.2023 року ОСОБА_2 з 03.09.2021 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28).

15.08.2023 року стягувачем отримано Інформацію про виконавче провадження № 63285015 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, відповідно до якого адреса боржника зазначена: АДРЕСА_1 ; також зазначено що 29.09.2021 року виконавчий лист передано до виконання за місцем роботи боржника ТОВ «Домінант-САВ»; 29.06.2023 року виконавчий лист передано за місцем проходження військової служби ВЧ НОМЕР_1 (а.с.14-15).

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_2 від 30.05.2023 року ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 13.03.2022 року по 22.04.2023 року (а.с.24).

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 від 30.05.2023 року ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 23.04.2023 року по теперішній час (а.с.25).

Згідно листа Покровського ВДВС від 02.09.2023 року станом на 01.09.2023 року боржником ОСОБА_2 за зведеним виконавчим провадженням № 63333206 оплати суми боргу за виконавчим документом відповідно до черговості розподілу стягнених з боржника грошових сум здійснено не було (а.с.36).

Згідно доданих до відзиву платіжних документів ОСОБА_2 в добровільному порядку відшкодовано позивачу заборгованість на суму 10 000,00 грн. 01.09.2023 року та на суму 5 000,00 грн. 09.10.2023 року (а.с.44,45).

Згідно листа Покровського ВДВС від 10.06.2024 року станом на 11.12.2023 року ОСОБА_2 сплачено 21412,28 грн. боргу на користь стягувача Князя Арх ОСОБА_3 за заведеним виконавчим провадженням № 63333206. Крім того, повідомили, що боржник повідомлявся про відкриття виконавчих проваджень відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження, також 01.09.2023 року особисто з`явився на прийом до державного виконавця (а.с.79).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16 (провадження № 14-254цс19) зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена правова позиція підтверджена в постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження№ 14-154цс18), від 04 червня 2019 року в справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами той факт, що відповідач своєчасно не повернув суму позики, що в свою чергу свідчить про виникнення у позивача права на звернення до відповідача з вимогою про сплату грошової суми відповідно до статті 625 цього Кодексу. При цьому суд враховує, що позивач звернувся до державної виконавчої служби з метою примусового виконання вказаного рішення суду 15.10.2020 року та відповідно відраховує початок строку заявлених позивачем інфляційних втрат саме від зазначеної дати і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми інфляційних втрат , погоджується з ним та відповідно задовольняє позов в повному обсязі, враховуючи також, що відповідачем розрахунок суму заборгованості не оспорювався.

При цьому посилання представника відповідача на те, що відповідач не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження 15.10.2020 року, оскільки зареєстрований за іншою адресою ніж та, що наявна в матеріалах виконавчого провадження, суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження не доведено належними доказами та згідно матеріалів справи відповідач змінив місце реєстрації з 03.09.2021 року;

Посилання представника відповідача на впровадження карантинних обмежень, суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем не було заявлено своєчасно будь яких клопотання перед державним виконавцем з цього приводу;

Посилання представника відповідача на проходження відповідачем військової служби суд до уваги не приймає, оскільки факт проходження військової служби не позбавляє відповідача погашати зазначену заборгованість перед позивачем.

За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати внаслідок невиконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2013 року з урахуванням індексів інфляції за період з жовтня 2020 року по липень 2023 року в сумі 40 065,76 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 грн., а всього 41 139 (сорок одна тисяча сто тридцять дев`ять) гривень 36 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 11.11.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна