Справа № 285/5172/24
провадження № 2/0285/1710/24
У Х В А Л А

10 жовтня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючої - судді Михайловської А.В., вирішуючи питання відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - відсутній, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 )до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - відсутній, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 . зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024 року представник позивача, адвокат Швачко О.В. звернувся до суду з письмовою позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позовна заява також містить зазначення про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Дослідивши матеріали справи встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ч.4 ст. 177 ЦПК України, оскільки до матеріалів позовної не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, помилковою є позиція представника позивача, що позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (Далі Закон № 3674-VI) з огляду на наступне.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18), ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 757/2037/18-ц (провадження № 61-6113ск20).

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року, № 3551-XII, «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 даного Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Так із матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору в даній справі є розірвання шшлюбу, тобто зазначений спір не пов`язаний з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій. Тому він не звільнений від оплати судового збору.

Крім цього Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалі від 11.09.2024 року у справі № 567/79/23 вказала про відсутність об`єктивних причин для відступу від вище вказаних правових позицій щодо застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону№ 3674-VI з урахуванням вимог ст.ст. 12 та 22 Закону №3551-XII, оскільки відсутні підстави стверджувати, що відбулася зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого ці висновки втратили зрозумілість, набули ознак неузгодженості, необгрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Отже, за подання даної позовної заяви позивач ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.

Сплата судового збору згідно Закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника.

З урахуванням вище викладеного, позивачем необхідно до позовних матеріалів долучити квитанцію про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн.

Крім цього, у порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк терміном на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків та роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Якщо позивач відповідно до цієї ухвали виконає вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Роз`яснити, що платіжний документ про сплату судового збору, має бути поданий безпосередньо до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Михайловська