Провадження № 4-с/750/31/24
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Логвіної Т.В.,

секретаря Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко Ю.О.,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

встановив:

у жовтні 2024 року представник ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко Юлії Олександрівни щодо неврахування в розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 02.10.2024 року, аліментів за період з 22.03.2010 року по 31.10.2014 року (включно) (виконавче провадження № 47821322), просить зобов`язати державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко Ю.О., усунути порушення шляхом нарахування заборгованості по виконавчому листу, виданому 25.06.2010 р. по справі №2-3530/2010 Деснянським районним судом міста Чернігова, в рамках виконавчого провадження №47821322 з 22.03.2010 року по 31.10.2014 року (включно). Скаргу мотивує тим, що на виконанні Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист виданий Деснянським районним судом міста Чернігова по справі №2-3530/2010 від 25.06.2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2010 року та до досягнення дитиною повноліття, виконавче провадження № 47821322. 18.06.2024 року було подано заяву про надання розрахунку заборгованості. 15.07.2024 року від Чернігівського ВДВС було отримано розрахунок заборгованості, згідно якого вбачається, що не нараховано суму аліментів за період з 22.03.2010 року по грудень 2014 року (включно). 15.07.2024 року на адресу Чернігівського ВДВС подано заяву про здійснення перерахунку заборгованості, висловлено прохання донарахувати аліменти з 22.03.2010 року по грудень 2014 року, зазначено, що за цей період стягувач аліментів не отримувала та від нарахування від аліментів не відмовлялась. 31.07.2024 року від Чернігівського ВДВС було отримано відповідь, в якій зазначено, що виконавчий документ по виконавчому провадженню №47821322 надійшов на виконання до Чернігівського ВДВС з ВДВС Славутицького міського управління юстиції та згідно постанови про закінчення виконавчого провадження №31957113, винесеної ВДВС Славутицького міського управління юстиції, аліменти утримані до 12.11.2014 року та заборгованість відсутня. Разом з тим, Стягувач зазначає, що аліментів у вказаний період вона не отримувала і твердження в постанові про відсутність боргу є помилковим. Станом на сьогодні Стягувач вважала, що аліменти за період з 22.03.2010 року по грудень 2014 року нараховано і рахуються як заборгованість боржника. 02.10.2024 року від Чернігівського ВДВС скаржником було отримано лист №71434 в додатку до якого надано розрахунок заборгованості, згідно якого не нараховано аліменти за період з 22.03.2010 року по 31.10.2014 року (включно) та надано копію листа від Славутицького ВДВС №23919 від 17.09.2024 року, в якому зазначено в тому числі, що надати матеріали виконавчого провадження неможливо у зв`язку із їх знищенням. Стягувач підтверджує, що за зазначений період аліменти не отримувала і не відмовлялась від їх нарахування. Разом з тим, державний виконавець надає розрахунок заборгованості в якому не включено заборгованість по сплаті аліментів за період з 22.03.2010 року по 31.10.2014 року (включно). Стягувач не погоджується з такою позицією державного виконавця, вважає її такою що порушує права Стягувача та її доньки, в інтересах якого мали б бути нараховані аліменти, у зв`язку з чим, скаржник звернувся до суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, від представника скаржника, від представника Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли заява про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

25.06.2010 року на виконання рішення видано виконавчий лист.

Постановою виконуючого обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби Славутського МРУЮ Міщенко Катериною Юріївною від 25.11.2014 року закінчено виконавче провадження №31957113. У постанові встановлено, що згідно повідомлення з місця роботи боржника ОСОБА_2 звільнився з 12.11.2014 року за власним бажанням. Згідно виконавчого документу боржник зареєстрований с. Ковпита, Чернігівського району, що за належністю відноситься до ВДВС Чернігівського РУЮ. Аліменти утримані до 12.11.2014 року, заборгованості не має.

Постановою старшого державного виконавця Пусь Є.С. відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 47821322 з виконання виконавчого листа №2-3530/2010 про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Заявниця неодноразово зверталась до виконавчої служби із заявами про надання довідок про несплату аліментів ОСОБА_2 .

На даний час боржник проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

25.10.2023 року на адресу Генерального штабу Збройних Сил України направлено постанову державного виконавця від 25.10.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника для виконання.

Військова частина НОМЕР_2 (в/ НОМЕР_3 ) надіслала звіти про здійснені відрахування та виплати державному виконавцю з яких слідує, що за вказаний період із заробітної плати ОСОБА_2 утримувалися аліменти та заборгованість.

Представник заявниці звернувся із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах в період з 22.03.2010 оку по січень 2015 року, оскільки стягував аліменти не отримувала та від них не відмовлялась.

У відповіді начальника Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначено, що виконавчий документ на примусове виконання до Відділу надійшов 10.06.2015 року з відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 31957113 аліменти утримані до 12.11.2014 року, заборгованості не має.

Відповідно до відповіді Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) від 17.09.2024 №23919 вбачається, що надати копії матеріалів виконавчого провадження, копію платіжних інструкцій щодо перерахування аліментів не вбачається можливим, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 25.10.2024 у боржника ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Як вбачається з розрахунку заборгованість нараховувалась листопада 2014 року по жовтень 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стягувач не погоджується з такою позицією державного виконавця, вважає її такою що порушує права Стягувача та її доньки, в інтересах якого мали б бути нараховані аліменти..

Проте сама по собі незгода скаржника та його представника з розміром заборгованості зі сплати аліментів, не свідчить про неправильність визначення її розміру державним виконавцем.

Заявник вважає неправомірними дії державного виконавця щодо ненарахування аліментів за період з 22.03.2010 року по 31.10.2014 року (включно), тобто більше ніж за 4 роки.

Ч. 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Як вбачається з постанови виконуючого обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби Славутицького МРУЮ про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2014 в описовій частині постанови зазначено, що аліменти утримані до 12.11.2014 року, заборгованості не має. У відповіді Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) від 17.09.2024 №23919 зазначено, що згідно снец розділу Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження N?31957113, яке було відкрито 03.04.2012 року на підставі виконавчого листа, N?2-3530/2010 виданого 25.06.2010 року Деснянським районним а судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/4 частини доходу боржника. Державним виконавцем була встановлено, що боржник працює в ТОВ НВН «ЕНЕРГОІННОВАЦІЯ» та 08.06.2012 року передано постанову про звернення стягнення на заробітну, плату боржника за місцем отримання доходу. Виконавче провадження N?31957113 було закінчено 25.11.2014 року та передано до ВДВС Чернігівського РУЮ згідно п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження, який діяв на час винесення постанови, та зазначено в постанові про закінчення виконавчого провадження, що згідно повідомлення з місця роботи боржника ОСОБА_2 звільнився з 12.11.2014 року за власним бажанням. Згідно виконавчого документу боржник зареєстрований с. Ковпита, Чернігівського району, що за належністю відноситься до ВДВС Чернігівського РУЮ. Аліменти утримані до 12.11.2014 року, заборгованості не має. Надати більш детальну інформацію, копію матеріалів виконавчого провадження, копію платіжних інструкцій щодо перерахування аліментів не вбачається можливим, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25.10.2024, заборгованість нараховувалась з листопада 2014 року.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також те, що заявниця не оскаржувала постанову виконуючого обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби Славутицького МРУЮ про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2014, не надала належних та достатніх доказів на підтвердження своїх заперечень щодо розрахунку заборгованості по аліментах, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447, 451, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко Ю.О.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 12.11.2024.

Суддя: