Провадження №2-др/369/93/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., за участі секретаря судових засідань Липченко О.С. розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.12.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 серпня 2023 року (з урахуванням здійснених сплат).

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 1073,60 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

25.06.2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користі позивача ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу в сумі: за складання позовної заяви про стягнення аліментів 9000 гривень, за надання правової (правничої) допомоги в суді апеляційної інстанції 8000 гривень., а всього в сумі 17000 гривень.

27.06.2024 року на адресу суду надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу. Вказали, що 28 серпня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Звертаючись до суду з позовом позивачем не було надано жодного доказу того, що позивач зверталася за наданням правничої допомоги до ТОВ «Амадео право» перед зверненням з позовом до суду. Позивач не заявляла клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу ні до закінчення судових дебатів, не протягом п`яти днів після ухваленого рішення. Щодо витрат на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції вказали, що кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат. Просили суд залишити без розгляду заяву в частині стягнення з відповідача 9 000 грн. за складання проекту позовної заяви. Зменшити заявлений адвокатом розмір витрат на професійну правову допомогу.

У судовому засідання представник позивача вимоги підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представ відповідача щодо вимог заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні заяви.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, поширюються положення ч. 1 ст. 127 ЦПК України щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом.

Відповідно до позовної заяви вбачається, що позивачем при зверненні до суду не було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правову допомогу.

09.11.2023 року у судовому засіданні позивачем не було заявлено клопотання про компенсацію судових витрат.

Звертаючись до суду з заявою про компенсацію судових витрат 25.06.2024 року позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 19.01.2024 року укладений між адвокатом Степанюк А.С. та ОСОБА_1 .. Тобто договір про надання правової допомоги був укладений після ухвалення рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області суд від 04.12.2023 року.

Звертаючись до суду з заявою про компенсацію судових витрат представником не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

З огляду на вищезазначене, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача компенсації судових витрат у розмірі 9 000 грн. слід залишити без розгляду, оскільки докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подані з порушенням строків, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Щодо компенсації витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000 грн. суд зазначає наступне.

Як вбачається з ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з: резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення ; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до матеріалів справи вбачаться, що 10 вересня 2024 року Київським апеляційним судом було залишено без розгляду заяву про представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн., а тому у задоволенні вимоги про компенсацію судових витрат, які понесені позивачем в суді апеляційної інстанції суд відмовить.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270 суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 9 000 грн. - залишити без розгляду.

У задоволенні заяви представника позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Наталія ПІНКЕВИЧ