Справа № 392/987/24
Провадження № 2/392/496/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу № 392/987/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Багрій В`ячеслав Анатолійович до Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на квартиру у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Багрій В.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на частку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.02.1998 року, на праві спільної часткової власності, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить померлому ОСОБА_3 , померлій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою.

Квартира приватизована відповідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що видано «Свідоцтво про право власності на житло від 17.02.1998 року».

В свідоцтві про право власності на житло від 17.02.1998 року зазначено прізвище позивача « ОСОБА_6 », однак після шлюбу її прізвище змінено на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , позивачі звернулися до державного нотаріуса Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ліпінської С.Г. із заявою про прийняття спадщини за законом. При оформленні спадщини ОСОБА_2 відмовилась від своєї частки спадщини на користь брата в результаті чого ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

ОСОБА_1 після прийняття спадщини належить 2/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.02.1998 року ОСОБА_1 належить 1/4 частка квартири та ОСОБА_2 належить 1/4 частка квартири, на праві спільної часткової власності.

Після оформлення спадщини в державного нотаріуса Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області оригінал документа свідоцтва про право власності на житло від 17.02.1998 року на праві спільної часткової власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , було втрачено.

07.07.2023 року ОСОБА_1 звертався до Маловисківської міської ради Кіровоградської області, з питанням видачі дублікату правовстанолюючого документа. На що отримав відповідь, що на території Маловисківської міської територіальної громади приватизацією державного житлового фонду займалося державне комунальне мале підприємство з приватизації житлового фонду «Колос», яке видавало свідоцтво на право власності на житло. Вказане підприємство 28.05.2012 року припинило свою діяльність у зв`язку з ліквідацією. Під час проведення ліквідаційної процедури до архівної установи передані документи, які підлягають тривалому зберіганню, за результатами отримано відповідну архівну довідку № 316 від 16.04.2012р. У разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видав такий документ, може видати його дублікат. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб`єктом, який його видав, є його ліквідація. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником суб`єкта, якщо відповідні документи перебувають у нього на зберіганні або архівною установою, якщо було здійснено передачу документів до архіву, тому надати запитуваний документ немає можливості.

Також, 09.08.2023 року ОСОБА_1 письмово звертався до Державного архіву Кіровоградської області з проханням видати дублікат свідоцтва про право власності на житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 від 17.02.1998 року, однак отримав відповідь, що документи державного комунального малого підприємства з приватизації житлового фонду «Колос» та свідоцтва про право власності на житло до архіву на зберігання не надходило.А тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області суду від 14.06.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представник позивача в підготовче судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Судові витрати просив залишити фактично понесеними.

Від відповідача Маловисківської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Маловисківської міської ради, не заперечували щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати просила залишити по фактично понесеними стороною позивачів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності д ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 року) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалам справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.02.1998 року виданого Міською радою народних депутатів, посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 17.02.1998 року № 1150 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 22.04.1983 року відділом РАЦС Маловисківського виконкому Кіровоградської області 06.11.1969 року в м. Мала Виска, Маловисківського району Кіровоградської області народилася ОСОБА_8 , батьки: ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_4 (мати) (а.с. 10).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 22.04.1983 року відділом РАЦС Маловисківського виконкому Кіровоградської області 20.02.1976 року в м. Мала Виска, Маловисківського району Кіровоградської області народився ОСОБА_1 , батьки: ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_4 (мати) (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 05.11.2019 року виданого Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 05.11.2019 року складено відповідний актовий запис № 350 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 09.06.2020 року виданого Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 13).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 12.04.2021 року державним нотаріусом Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ліпінською С.Г., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна, ОСОБА_3 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з двох четвертих часток квартири, під номером три, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 252395930 від 13.04.2021 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 2/4 частини квартири за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 16).

Відомостями, які викладені в архівній довідці № 492348 від 27.04.2021 року підтверджується, що право власності на квартиру АДРЕСА_4 , за архівними даними реєстрових книг Маловисківської дільниці БТІ, за станом до 01.01.2013 року належало ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ціле (приватна), Свідоцтво про право власності на житло від 17.02.1998 року (Маловисківська міська рада. Зареєстровано 17.02.1998 року) (а.с. 17).

Відповідно до відповіді Маловисківського міського голови ОСОБА_9 від 07.08.2023 року № 04-05/1697, щодо видачі дубліката свідоцтва на право власності на житло, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , повідомляє, що на території Маловисківської міської територіальної громади приватизацією державного житлового фонду займалося державне комунальне мале підприємство з приватизації житлового фонду «Колос», яке видавало свідоцтво на право власності на житло. Вказане підприємство 28.05.2012 року припинило свою діяльність у зв`язку з ліквідацією. Під час проведення ліквідаційної процедури до архівної установи передані документи, які підлягають тривалому зберіганню, за результатами отримано відповідну архівну довідку № 316 від 16.04.2012р. У разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видав такий документ, може видати його дублікат. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб`єктом, який його видав, є його ліквідація. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником суб`єкта, якщо відповідні документи перебувають у нього на зберіганні або архівною установою, якщо було здійснено передачу документів до архіву. Враховуючи, що документи ліквідованого підприємства було передано до архівної установи та у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів, надати запитуваний документ немає можливості (а.с. 22).

Згідно із відповіддю заступника директора головного зберігача фондів Державного архіву Кіровоградської області Покотило О., повідомлено, що у протоколах засідань виконавчого комітету Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області, у розпорядженнях голови Маловисківської райдержадміністрації Кіровоградської області за 1998 рік відомості про надання права власності на житло за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні. Одночасно повідомила, що документи державного комунального малого підприємства з приватизації житлового фонду «Колос» та свідоцтва про право власності на житло до архіву на зберігання не надходили. Про місцезнаходження документів архіву не відомо (а.с. 24).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 виданого 18.07.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міськвиконкому, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 розірвано 12.07.1993 року, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с. 18).

26.07.2003 року ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_12 та отримала прізвище « ОСОБА_13 », про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 17.06.2020 року (а.с. 19).

31.07.2009 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Маловисківського РУЮ Кіровоградської області 31.07.2009 року шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 було розірвано, після розлучення вона залишила прізвище « ОСОБА_13 » (а.с. 20).

23.09.2009 року ОСОБА_14 уклала шлюб із ОСОБА_15 та отримала прізвище « ОСОБА_7 », про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_7 від 23.09.2009 року (а.с. 21).

Крім того, судом досліджено копію технічного паспорта на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , який видано на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 25).

У відповідності до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У позовній заяві представник позивачів посилався на те, що у зв`язку з тим, що було втрачено правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на житло від 17.02.1998 року), а з метою вільного використання законно набутого майна, оскільки отримання другого примірника свідоцтва про право власності на житло не можливо у зв`язку із ліквідацією підприємства, яке видало зазначене свідоцтво та не переданням до архіву відповідних відомостей, тому не має іншого правового механізму ніж звернення до суду, враховуючи презумпцію правомірності набуття права власності на квартиру, належним способом захисту буде саме звернення з позовом про визнання права власності на квартиру.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ.

Отже, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Згідно з роз`яснень наведених у п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, під час судового розгляду судом встановлено, що позивачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , однак втратили правовстановлюючий документ, який засвідчував їх право власності на вказану квартиру, та не мають можливості отримати дублікат такого правовстановлюючого документу, а відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності позивачів на квартиру позбавляє позивачів змоги підтвердити своє право власності на вищевказану квартиру і можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд.

З огляду на наведене, оскільки позивачі в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за ними права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не можуть, тому суд вважає, що існують підстави для визнання за позивачами права власності на квартиру.

З огляду на викладене вище, розглянувши справу в межах визначених позивачами предмета та підстав позову та на підставі наданих позивачем доказів, оцінюючи належність, допустимість і вірогідність кожного доказу окремо, а також достатність й взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави позовних вимог, - знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку про задоволення позову про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності по частці квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат пропорційним до предмета спору з урахування, зокрема, значення справи для сторін, на підставі чого, враховуючи в даному випадку співвідношення розміру сплаченого позивачем судового збору до значення справи для позивачів, які, крім іншого, просили витрати по розгляду справи залишити по фактично понесеними, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, слід вважати по фактично понесеними позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12- 13, 15-16 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 328, 392 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на (одну четверту) частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на (одну четверту) частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

- позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_5

- відповідач Маловисківська міська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, , місцезнаходженя:вул. Спортивна, буд.6, м. Мала Виска, Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова