07 червня 2024 рокуСправа № 495/1369/24
Номер провадження 2/495/1289/2024
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Братків І.І.,
за участю секретаря судового засідання Райти Е.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаннія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Стислий виклад позиції сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаннія «Фінтраст Україна» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. ПОзовні вимоги обгрунтовуються таким.
13.10.2021 Відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4389.00 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 12.11.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.
Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 17 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф (далі також Договір Факторингу) (Копія додається), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 08.04.2024 подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 правом подання відзиву не скористалася, у судові засідання, призначені на 13.03.2024, 08.04.2024, 15.05.2024, 07.06.2024 не прибувала.
Рух справи в суді.
Ухвалою від 22.02.2024 відкрито провадження у цій спраі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача 08.04.2024 подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
04.03.2024 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Васильєв П.О. надіслав на адресу суду клопотання про ознайомлення з матеріалами цивільної справи та надання досуту по справі в системі «Електронний суд». Такий останньому було надано.
Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
В силу дії ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Відповідач ОСОБА_1 чи її представник адвокат Васильєв П.О. у судові засідання не з`являлись, причини неявки не відомі, про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлялися належним чином шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик в електронний кабінет, відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відтак суд на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. Нормативне обґрунтування ,оцінка аргументів сторін, висновки суду.
Судом встановлено, що 13.09.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 4766717 про надання споживчого кредиту, який підписано електронним цифровим підписом. Згідно договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 11 000,00 грн, строком на 30 днів (дата повернення кредиту 13.10.2021). За користування кредитом клієнт сплачує процентну ставку в розмірі 1,90 % на день.
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 13.10.2021 здійснила часткову оплату кредиту в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4 389,00 грн. У зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів, тобто до 12.11.2021 з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.
Відповідно до п. 4.3.1 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп. 4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 17.01/23-Ф від 17 січня 2023 року, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36 080,00 грн, з яких: 11 000,00 грн. заборгованість за основним боргом; 25 080,00 грн. заборгованість за відсотками.
Як вбачається з розрахунку зазначеного в позовній заяві, за період з 13.09.2021 по 10.02.2022 позивачем було нараховано відсотки в сумі 25 080,00 грн.
Згідно з п.5 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимогзаконів України «Про електронні документи та електронний документообіг»та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
В силу положення ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 та ч.6ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що договір про надання споживчого кредиту №4766717 від 13.09.2021 був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора М218090. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 11 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджено довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахування коштів.
Відповідно до п.1.5.1. Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.
Всупереч вимогам ч.1ст.81 ЦПК України відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що він не укладав кредитний договір, не отримував та не вводив одноразовий ідентифікатор, не надавав ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів, або що платіжна картка № НОМЕР_1 ій не належить.
ОСОБА_1 належним чином не виконувала грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 36 080,00 грн., що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 11 000 грн., заборгованості за відсотками 25 080 грн.
17 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Дана обставина підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу 17.01/23-Ф від 17 січня 2023 року.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №4766717 від 13.09.2021 за період 13.09.2021-10.02.2022 встановлено, що ОСОБА_1 активно користувався кредитною карткою, здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 389,00 грн., тобто погодилась зі умовами кредитування.
При зверненні до суду позивач зазначив заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем в розмірі: 36 080,00 грн., інфлянційні витрати 9 994,16 грн., трі відсотки річних 2158,87 грн.
Із зазначеною сумою заборгованістю суд не погоджується, оскільки така розрахована безпідставно та не відповідає встановленим у справі обставинам, які підтверджені письмовими доказами.
Так, відповідно до Витягу з реєстру боржників щодо відповідача встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача в сумі заборгованості і разом з відсотками становить 36 080,00 грн, що також відповідає згаданому вище розрахунку заборгованості.
Суд не погоджується з розрахунком позивача в частині нарахування ним відсотків за період з 11.02.2022 по 09.02.2024 в розмірі 12 155,05 грн, оскільки такі не відповідають розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників, де зазначено заборгованість за відсотками в розмірі 25 080,00 грн, які нараховані первісним кредитором згідно умов кредитного договору на час існування між ним та відповідачем певних зобов`язальних правовідносин, а оскільки нарахування відсотків за користування кредитом є правом кредитодавця, що передбачено договором, а не обов`язком, останній вправі нараховувати чи не нараховувати відсотки за певний період в межах строку кредитування.
Водночас, враховуючи також ту обставину, що строк кредитування становив 30 днів, тобто до 13.10.2021, з якого у зв`язку з частковим погашенням зборгованості було продовжено ще на 30 днів, тобто до 12.11.2021, далі у зв`язку з невиконанням зобов`язання відповідно до п. 4.3 Договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 днів, тобто до 10.02.2022, що передбачено договором та Додатком №1 до договору, а позивач набув право вимоги до відповідача вже 17.01.2023, тобто після закінчення строку кредитування, нараховані інфлянційні витрати за період з лютого 2022 по 2023 у розмірі 9 994,16 грн. та 3% річних за період з 11.02.2022 по 09.02.2024 у розмірі 2 158,87 грн. є безпідставними.
Крім того, за змістом п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, яким на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Починаючи з 24 лютого 2022 року та до завершення введеного на території України воєнного стану, нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання не здійснюється.
Отже, встановивши вищезазначені обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 36 080,00 грн. (11 000 грн - основний борг, 25 080,00 грн - заборгованість за відсотками) є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в іншій частині слід відмовити.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу (п.1 с.3 ст.133 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи, що справа розглядалася у спрощеному провадженні без участі представника позивача відповідно до поданої нею заяви, практика з розгляду справ вказаної категорії є сталою, а відтак не потребує витрат значного часу на обґрунтування позову, а також враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн та судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаннія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ірина БРАТКІВ