Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6881/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Королівської селищної ради Берегівського району, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Богаш Н.Я. про визнання права власності на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Королівської селищної ради Берегівського району, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Богаш Н.Я. про визнання права власності на спадщину за заповітом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держнотконтори 26.06.2001 року в реєстрі №2034 після смерті батька. Позивачка вказує, що після смерті матері вона прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України, оскільки на момент її смерті проживали зі спадкодавцем разом. Інших спадкоємців не має. На випадок своєї смерті нею залишено заповіт, яким все своє майно спадкодавець заповіла позивачці. За оформленням права власності на спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Богаш Н.Я., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено по причині відсутності оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, які втрачено. У зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів позивачка змушена звернутися за встановленням права власності на спадщину в судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача Королівської селищної ради будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність.

Третя особа приватний нотаріус Богаш Н.Я. про день, час та місце розгляду справи будучи повідомленою належним чином своєчасно, в підготовче засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В підготовчому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держнотконтори 26.06.2001 року в реєстрі №2034.

На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт на користь позивачки, своєї доньки ОСОБА_1 , який посвідчений секретарем виконкому Королівської селищної ради 16.06.2000 за реєстровим номером 74.

Заповіт не змінено та не скасовано.

Таким чином позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку, незалежно від змісту заповіту немає.

У порядку ст.1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину, так як на день смерті спадкодавця проживала разом з нею в спадковому будинку, що стверджується довідкою виконкому Королівської селищної ради від 19.08.2024 № 406.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У зв`язку з необхідністю оформлення спадщини, що залишилася після смерті матері позивачка звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено по причині відсутності оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Оригінали правовстановлюючих документів на будинок втрачено.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за №870 від 17.09.2024р. та технічного паспорта, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений і його інвентаризаційна вартість складає 219 533,00 гривень. Даний житловий будинок зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держнотконтори 26.06.2001 року в реєстрі №2034.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко