Справа № 473/4587/24
"13" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в серпні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах адвокатом Лукіянчиним Ігорем Петровичем, до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 червня 2020 року Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Зазначене, а також небажання відповідача розірвати шлюб в органах ДРАЦС, стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Лукіянчин І.П. не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем його проживання, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивачки в своїй заяві проти цього не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При цьому суд встановив, що 27 червня 2020 року Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 71.
Сторони припинили шлюбні відносини, жоден з них не бажає зберегти сім`ю, отже суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.
З огляду на викладене, шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано.
Згідно ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1211,20 грн (судовий збір).
Що стосується витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до ч.ч.2-5 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Проте, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Спір про розірвання шлюбу є спором незначної складності, справа не передбачає необхідності виконання значного обсягу дій та робіт, необхідних для складання позовної заяви. Водночас є сумнівними з точки зору розумності адвокатські послуги щодо складання позовної заяви у стандартній справі незначної складності за ставкою, що значно перевищує середній розмір аналогічних послуг.
Отже, зважаючи на категорію даної справи, яка є нескладною, суд вважає, що визначені позивачкою до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу (складання позовної заяви) є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи, складності справи, тому необхідно зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу до 500,00 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27 червня 2020 року Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 71, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 1711(одна тисяча сімсот одинадцять) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан