Справа № 569/6002/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Першко О.О. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Клекотки Юрія Олеговича про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та нарахованої заборгованості по сплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та нарахованої заборгованості по сплаті аліментів.

12 червня 2024 року представником позивача ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить зупинити стягнення на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року в справі № 569/16041/23 у виконавчому провадженні № 72658383, що здійснюється відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції.

Заяву обґрунтовує тим, що у відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на виконанні судовий наказ № 569/16041/23 від 30 серпня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утриманні їх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 24 серпня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття. Виконавче провадження № 72658383.

Разом з тим, заявник не згоден з встановленням аліментів, які він повинен сплачувати, оскільки проживає разом з дітьми, забезпечує їх. Стягнення з нього коштів виконавчою службою завдає йому значних фінансових труднощів.

При цьому, у справах про стягнення аліментів не допускається поворот виконання, тобто навіть задоволення позовних вимог не призведе до повернення уже стягнутих за цей час коштів. У випадку вжиття заходів забезпечення позову кошти продовжать нараховуватись і відповідно у випадку, якщо позивачу буде відмовлено у задоволенні позовних вимог, стягнуться у повній мірі, оскільки виконавча служба продовжить нарахування заборгованості по аліментам у будь-якому разі. А у випадку не вжиття заходів забезпечення позову і зупинення стягнення, то з позивача у примусовому порядку буде і далі стягуватися його заробітна плата, а також будуть вчинятися інші дії спрямовані на примусове виконання судового наказу, який фактично оскаржується. Також у подальшому, у разі задоволення позову без його забезпечення, у позивача виникнуть труднощі у поверненні коштів, які примусово будуть стягнуті.

Заява передана на розгляд судді 13 червня 2024 року.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, доходить наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Положеннями ч. 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Позивач звернувся в суд з позовом, предметом якого є звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам, а не оскарження виконавчого документа боржником у судовому порядку.

Крім того, виходячи із змісту позовних вимог, а також з вимог заяви про забезпечення позову вбачається, що запропонований заявником вид забезпечення позову фактично зводиться до вирішення спору по суті, а тому на підставі ч. 10 ст. 150 ЦПК України не може бути застосований судом, оскільки таке забезпечення не узгоджується з положеннями процесуального закону. Звертаючись до суду з такою заявою, позивач фактично в порядку забезпечення позову просить вирішити спір по суті.

Крім того, відповідно до приписів пункту 9 стаття 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з засад судочинства.

Частина друга статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказує на те, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як зазначено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, матиме своїм наслідком порушення прав відповідача у цій справі, як стягувача у виконавчому провадженні. В даному випадку забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів на дітей фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

Отже, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Клекотки Юрія Олеговича про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та нарахованої заборгованості по сплаті аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 13 червня 2024 року.

Суддя О.О. Першко