Провадження №: 2/755/750/24
У Х В А Л А

"24" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Яхно П.А.

розглянувши у підготовчому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» - Ящук Марії Олександрівни про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

16.08.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача КП «Київкомунсервіс» - Ящук М.О. про закриття провадження, у якому остання просить суд: провадження в справі № 755/17069/23 закрити, посилаючись на те, що Дніпровським районним судом м. Києва була розглянута справа № 755/6668/21, яка набрала законної сили 11.11.2021, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України є підставою закриття справи № 755/17069/23.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про закриття провадження та просив відмовити у його задоволенні.

Третя особа, ОСОБА_2 , підтримав подане клопотання.

Інші учасники у справі в судове засідання не з`явились, про день та час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши клопотання про закриття провадження у справі, вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Звертаючись до суду із клопотання про закриття провадження представник відповідача покликався на те, що Дніпровським районним судом міста Києва була розглянута цивільна справа № 755/6668/21, в якій рішення набрало законної сили, яке постановлено судом з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України є підставою закриття справи № 755/17069/23

Як убачається із заявлених позовних вимог у даній справі, позивач просить суд: Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, заподіяною смертю її батька у розмірі 1 000 000,00 грн та понесених судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 06.06.2022 у справі № 755/5518/21 ОСОБА_2 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та йому призначене відповідне покарання і стягнуто судові витрати. Також судом першої інстанції розглянуто цивільний позов іншої потерпілої у справі ОСОБА_4 . Постановою Київського апеляційного суду від 12.07.2023 у цій же справі вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 скасовано з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін та він набрав чинності. Тобто, неправомірними діями працівника відповідача - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВКОМУНСЕРВІС», ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди. Зокрема, внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, руйнування тіла та настання смерті ОСОБА_5 , його дочка ОСОБА_1 зазнала значних моральних страждань. Втрата батька спричинила їй тяжкі психологічні та моральні страждання, які навіть складно передати словами. До цього часу її не полишає відчуття безпорадності в ситуації, в якій вона опинилася. Більше того, для неї вказана втрата батька є непоправною, постійні спогади про таку жорстоку смерть батька гнітюче впливають на самопочуття, настрій та стан її здоров`я. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «СБМ 308-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 7030391 ТзДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», то у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» останнє здійснило відшкодування матеріальної та лише частково моральної шкоди в межах ліміту відповідальності, а тому позовні вимоги до страхової компанії в частині відшкодування моральної шкоди у цьому позові вже не пред`являються. Тобто, у відповідності до приписів ст. ст. 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати потерпілої за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, пов`язані з похованням ОСОБА_5 відшкодувало Товариство з додатковою відповідальністю ТзДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ». Крім того, відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілим моральна шкода у розмірі 12 мінімальних розмірів заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законодавством на день настання страхового випадку, тобто 60 000 гривень на 2 потерпілих у кримінальному провадженні - по 30 000 гривень кожному, але така аж ніяк не покриває того обсягу психологічних та моральних страждань потерпілої ОСОБА_1 , яких вона зазнала у зв`язку зі смертю свого батька. Зазначила, що за весь час досудового слідства та судового розгляду справи - майже 3 роки, безпосередній винуватець ДТП ОСОБА_2 та його роботодавець КП «КИЇВКОМУНСЕРВІС», так і не усвідомили того обсягу моральних страждань, яких зазнала потерпіла ОСОБА_1 , та заподіяну ними моральну шкоду навіть не намагалися відшкодувати. Так, смерть батька кардинально змінила не лише звичайний нормальний спосіб життя потерпілої, а й спосіб життя всієї її родини, спричинила для неї величезну масу незручностей, які фактично неможливо виправити з часом. Так, вона зазнала значного психологічного болю, їй було завдано сильних моральних страждань, оскільки тривалий час після ДТП вона відчувала розпач, безпорадність та незахищеність, а тому завдану злочином моральну шкоду, з урахуванням глибини її душевних страждань, їх тривалість, а також кардинальні зміни її подальшого життя без можливості відновлення попереднього стану, вона оцінює з урахуванням вже отриманої незначної суми від страхової компанії, а також вимог справедливості і розумності додатково у розмірі 1 000 000,00 гривень. Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 на момент ДТП був працівником КП «КИЇВКОМУНСЕРВІС», то згідно з приписами ч. 1 ст. 1172 ЦК України саме юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 256 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 761/7978/15-ц зазначено, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 зазначено, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 161/8523/18 зазначено, що «вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору».

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Судом встановлено, що у червні 2021 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулись до Дніпровського районного суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування.

У межах цивільної справи № 755/6668/21 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 просили суд: стягнути з відповідача ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 224 364,28 грн., пеню за період з 05.03.2021 по 16.07.2021 у розмірі 11 839,06 грн., 3% річних у розмірі 2 471,08 грн., інфляційні втрати у розмірі 8 864,05 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.; стягнути з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 30 000,00 грн., пеню за період з 05.03.2021 по 16.07.2021 у розмірі 1 583,01 грн., 3% річних у розмірі 330,41 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 185,22 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивували тим, що 12.11.2020 приблизно о 07:45 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «СБМ 308-1», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Березняківській, з боку пр.-ту Тичини, в напрямку вул. Шумського в м. Києві, навпроти будинку № 24 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину, внаслідок отриманих травм пішохід помер на місці події. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 11.11.2020 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000993 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 як володільця транспортного засобу була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТзДВ СК «Альфа-Гарант». На підставі положень статей 22, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 04.12.2020 на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування дружині та доньці загиблого, позивачам по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Загальна сума страхового відшкодування, заподіяного смертю ОСОБА_5 , становить 245 405,30 грн., з яких: для дружини ОСОБА_4 - 30 000,00 грн. моральної шкоди, 5 405,30 грн. втрат на поховання, 180 000,00 грн. відшкодування на утримання, та для доньки ОСОБА_1 30 000,00 грн. моральної шкоди. Листом № 12/5996 від 17.12.2020 відповідачем повідомлено про те, що потрібно надати інформацію про найближчих родичів загиблого, зокрема, про батьків, а також зазначено, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після отримання відповідачем відповідного рішення по кримінальній справі за фактом ДТП, вказавши, що відповідно до статті 36 Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зупиняє розгляд справи до отримання вироку суду по кримінальній справі, який вступить в законну силу. 26.02.2021 на адресу відповідача скеровано заяву про долучення документів та довідку з ПФУ про призначення пенсії по втраті годувальника від 03.02.2021 № 466. 15.03.2021 на адресу відповідача скеровано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування, в якій позивачі просили невідкладно протягом 7 календарних днів провести виплату страхового відшкодування. Однак, листом № 12/1373 від 05.04.2021 відповідачем зазначено про призупинення розгляду справи, у зв`язку із відсутністю інформації щодо завершення кримінального провадження та набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, позивачами зауважено, що у порядку ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про зупинення відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2021 у справі № 755/6668/21 позов ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 224 364,28 грн., пеню у розмірі 11 839,06 грн., 3% річних у розмірі 2 471,08 грн., інфляційні втрати у розмірі 8 864,05 грн., а всього на загальну суму 247 538 (двісті сорок сім тисяч п`ятсот тридцять вісім) гривень 47 копійок. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 30 000,00 грн., пеню у розмірі 1 583,01 грн., 3% річних у розмірі 330,41 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 185,22 грн., а всього на загальну суму 33 098 (тридцять три тисячі дев`яносто вісім) гривень 64 копійки. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» в дохід держави судовий збір у розмірі 4 022 (чотири тисячі двадцять дві) гривні 37 копійок.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.11.2021 у справі № 755/6668/21 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04.08.2021 змінено в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 страхового відшкодування - зменшивши його розмір з 224 364,28 грн. до 223 710 грн. 28 коп., пені - зменшивши її розмір з 11 839,06 грн. до 11 804 грн. 55 коп., 3% річних - зменшивши їх розмір з 2 471,08 грн. до 2 463 грн. 88 коп. та загальної суми стягнення - зменшивши її розмір з 247 538 (двісті сорок сім тисяч п`ятсот тридцять вісім) гривень 47 копійок до 246 842 (двісті сорок шість тисяч вісімсот сорок дві) грн. 76 коп. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04.08.2021 змінено в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави судового збору за розгляд справи районним судом, зменшивши його розмір з 4 022 грн. 37 коп. до 2 799 (дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 41 коп. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04.08.2021 залишено без змін.

Результат аналізу пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 320/9224/17 зазначено, що «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що склад учасників цивільного процесу, матеріально-правові вимоги та обставини, що обґрунтовують звернення до суду, у даній цивільній справі та у справі № 755/6668/21 не є тотожними, відтак у суду відсутні підстави для закриття провадження у даній цивільній справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України. Поряд з цим, представником відповідача у достатній мірі не обґрунтовано клопотання щодо кожного із факторів, які визначені у пункті 3 частини першої статті 255 ЦПК України в розрізі тотожності даній цивільній справі.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» - Ящук Марії Олександрівни про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» - Ящук Марії Олександрівни про закриття провадження у справі - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 07.10.2024.

Суддя: