ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/4941/22

провадження № 22-ц/4809/516/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вишня Ганна Вікторівна на рішення Кіровського районного суд міста Кіровограда від 11 грудня 2023 року (суддя Мохонько В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 4 Кропивницької міської ради» про визнання права користування кімнатою та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 4 Кропивницької міської ради» , по якому просить визнати за нею право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язати Виконавчий комітет Кропивницької міської ради видати на її ім`я ордер затвердженого зразка на проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що її рідна сестра ОСОБА_2 з 24.09.1999 року зареєстрована в АДРЕСА_2 та 29.10.1999 року прийнята на роботу до ДП ЖЕК ВАТ «Кіровоградбуд» швейцаром. Вказує, що в 1999 році після отримання ордеру та заселення в кімнату 816 в гуртожитку по АДРЕСА_3 ОСОБА_2 з метою розпочати процес приватизації житла почала збирати усі необхідні документи, але ордера на користування квартирою в житлово-експлуатаційні організації не виявилось, оскільки був втрачений. З моменту отримання ордеру та вселення до кімнати 816 в гуртожитку по АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 сплачувала кошти за надані послуги з теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення. Іншого жилого приміщення у будинку державного чи громадського житлового фонду або у приватизованому жилому приміщенні не має. Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 05.12.2000 року за № 795 «Про перейменування частини АДРЕСА_5 ».

Позивач вказала, що її сестра хворіла, перебувала на лікуванні в КЗ «Кіровоградському обласному онкологічному диспансері», вона здійснювала догляд за сестрою та сплачувала на рівні із нею кошти за надані послуги з теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, як член сім`ї наймача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Вона продовжує користуватися та покращує умови проживання у даній квартирі (кімнаті), іншого жилого приміщення у будинку державного чи громадського житлового фонду або у приватизованому жилому приміщенні не має.

Вважає, що вона має право користуватися квартирою АДРЕСА_1 , а також має право на одержання ордеру затвердженого зразка.

Рішенням Кіровського районного суд міста Кіровограда від 11 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона вселилася у вказану квартиру у кінці січня 20158 року, тобто до набрання чинності Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 201415 року № 778/27223. Вказала, що суд першої інстанції застосував нормативно-правовий акт, який не існував на час виникнення спірних правовідносин. Законність вселення її в кімнату до рідної сестри ніким не оспорювалась.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 з 24.09.1999 року зареєстрована в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 .

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 наказом №82к від 29.10.1999 року прийнята на роботу до ДП ЖЕК ВАТ «Кіровоградбуд» швейцаром та наказом №18к від 22.03.2001 звільнена за згодою сторін.

Як вбачається із доданих до матеріалів справи копій розрахункових книжок, повідомлень, договору №2155816 про користування електричною енергією ОСОБА_2 користувалась послугами постачання електричної енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, теплопостачання та здійснювала їх оплату.

Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 05.12.2000 року за № 795 «Про перейменування частини АДРЕСА_5 ».

ОСОБА_2 хворіла, перебувала на лікуванні в КЗ «Кіровоградському обласному онкологічному диспансері» та 25.04.2016 року померла.

Згідно відповіді директора департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Нікітенко О. за вих.№1356/03-03 від 01.07.2022 року, ОСОБА_2 знята з реєстрації місця проживання з 13.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_6 , у зв`язку з державною реєстрацією смерті.

За інформацію завідувача Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Іванової І. за вх.21590 від 13.06.2023 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріальною конторою не заводилася.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.09.2022 року № 311074057 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_7 з 31.03.2003 року на підставі договору дарування від 28.03.2003 року №621.

За інформацією від 30.09.2022 року, наданою ТОВ «КОЕК» про споживання електричної енергії та оплати за її постачання за адресою: АДРЕСА_6 , товариство було створене та почало діяльність з постачання електричної енергії споживачам з 01.01.2019 року. Починаючи із 01.01.2019 року і по 11.10.2022 року ОСР не передавав товариству інформацію про споживання будь-яких обсягів електричної енергії. Відповідно станом на 11.10.2022 року, по о/р НОМЕР_3 : споживання (починаючи із 01.01.2019 року) - 0 кВт/год; оплачено за електричну енергію - 0,00 грн. До 01.01.2019 року розрахунки за спожиту електричну енергію проводились із ПрАТ «Кіровоґрадобленерго».

За даними абонентського обліку КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» за адресою просп. Університетський, 21, кімн. 816, особовий рахунок № НОМЕР_4 , станом на 01.10.2022 року заборгованість відсутня. З жовтня 2008 року дана будівля відключена від мереж централізованого теплопостачання.

ТОВ «Екостайл» 18.10.2022 року повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_8 , зареєстрована ОСОБА_2 , з червня 2020 року зміни власника не було. По даному рахунку оплат не було, борг станом на 01.10.2022 року 593,65 грн.

Встановивши дані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права користування вказаною кімнатою, оскільки позивачем не надано доказів дотримання порядку вселення до гуртожитку, а сам факт тимчасового проживання у вказаній кімнаті з метою догляду до хворою сестрою не дає право користування цієї кімнатою у гуртожитку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).

Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України).

У статті 6 ЖК України встановлено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Згідно з частинами першою, другою статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до частини першою статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно із зазначеними нормами матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до частини першої статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Згідно зі статтею 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

З огляду на принцип рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (стаття 64 ЖК України) члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму.

Підставою для зміни договору найму може бути, зокрема, смерть наймача.

Згідно зі статтею 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися як члени сім`ї наймача в установленому законом порядку. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому (див. висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2021 року у справі № 569/12946/18-ц (провадження № 61-11097св20).

Аналіз змісту статті 65 ЖК УРСР у системному зв`язку з іншими нормами права дає підстави для висновку, що за особою не може бути визнано право користування житловим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання (право користування) в іншому житловому приміщенні. Такий висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року в справі № 641/7103/19 (провадження № 61-6885св20).

Отже, необхідною умовою для визнання особи членом сім`ї наймача є доведеність факту їх спільного проживання, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач не надала доказів вселення до вказаної кімнати з дотримання відповідного порядку, в даній кімнаті не зареєстрована, не довела факту спільного проживання з наймачем, оскільки тимчасове проживання у кімнаті з метою догляду за хворою сестрою не дає право на користування вказаним жилим приміщенням, при цьому позивач має у власності квартиру АДРЕСА_7 з 31.03.2003 року на підставі договору дарування від 28.03.2003 року №621.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вишня Ганна Вікторівна, залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суд міста Кіровограда від 11 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.10.2024.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич