Справа № 159/7732/23
Провадження № 2/159/335/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі ПТМ «Ковельтепло», підприємство) звернулося до суду з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості з оплати комунальних послуг щодо постачання теплової енергії в розмірі 12 159,56 грн.

Позовна заява мотивована тим, що підприємство надає послуги з централізованого опалення квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить відповідачам. Розрахунок оплати послуг проводиться на підставі показників загальнобудинкового вузла комерційного обліку (теплового лічильника), виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири 62,3 кв.м. Відповідачі зобов`язання з оплати послуг належним чином не виконують, у зв`язку з чим станом на грудень 2023 року за період з жовтня 2021 по листопад 2023 роківутворилася заявлена до стягнення заборгованість.

ПТМ «Ковельтепло» просило стягнути з відповідачів 12 159,56 грн заборгованості і 2684,00 грн судового збору.

У заявах по суті справи відповідачі позов заперечили, зазначили, що тривалий час не користуються послугами централізованого опалення, з вересня 2023 року квартира опалюється за допомогою теплового насосу, а для обліку спожитої в квартирі теплової енергії на окремому відгалуженні перед вузлом комерційного (загальнобудинкового) обліку встановлений лічильник, який на 01.03.2024 має показник 00.03. На думку відповідачів, позивач неправомірно нараховує плату за фактично ненадані послуги.

На підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача Ткачук А. подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення у цій справі є 12.06.2024.

На підставі письмових доказів суд встановив такі обставини.

За матеріалами справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з 17.04.2018 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У будинку діє система централізованого опалення, послуги з постачання яких надає ПТМ «Ковельтепло».

У будинку встановлено загальнобудинковий вузол комерційного обліку (лічильник).

За період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року вартість послуги розрахована на підставі п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 за показниками загальнобудинкового теплового лічильника, виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі приміщення 62,3 кв.м.

08.11.2022 квартира відповідачів облаштована індивідуальним засобом розподільного обліку теплової енергії (лічильником), що підтверджено актом прийманняв експлуатацію лічильників теплової енергії.

Згідно з показниками індивідуального лічильника централізована теплова енергія для опалення квартири не споживається.

У зв`язку з цим за опалювальний сезон 2022-2023 років вартість послуги розрахована позивачем відповідно до ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119-VIII від 22.06.2017року та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 зі змінами від 22.11.2018 року ( далі Методика №315) шляхом донарахування обсягів до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів, що обумовлено необхідністю сплачувати за опалення місць загального користування, допоміжних приміщень, обслуговування централізованої системи і недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення / будівлі / будинку.

Детальний розрахунок, наведений позивачем у заявах по суті справи (а.с.52,53,11,112).

Тарифи на постачання теплової енергії для потреб населення затверджені рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради № 318 від 18.09.2017. На підставі рішення №389 від 15.11.2018 проведено коригування тарифів. Рішенням № 352 від 09.09.2021 встановлений тариф на період з 01.01.2022 і донині.

З грудня 2021 року споживачам нараховується плата за абонентське обслуговування, розмір якої визначений наказом директора ПТМ «Ковельтепло» від 15.10.2021 №204.

Нарахування за гарячу воду не проводиться.

Згідно з розрахунковими листами у відповідачів станом на 01.12.2023 існує заборгованість зі сплати послуг з теплопостачання в розмірі 12 159,56 грн.

Предметом позову є стягнення з відповідачів як власників житла заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Організаційні та правові засади регулювання відносин у сфері надання послуг з теплопостачання врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання».

Статтями 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ визначений обов`язок виконавця забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, тоді як на споживача покладається обов`язок своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Закон відносить послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) до житлово-комунальних послуг.

Відповідачі як власники житла зобов`язані в силу статті 322 ЦК України утримувати майно.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства (частина перша статті 526 ЦК).

Відповідачем всупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України наданий позивачем розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростований.

Суд відхиляє доводи відповідачів щодо відсутності підстав для проведення нарахування плати після встановлення для квартири індивідуального лічильника обліку тепла, який фіксує обігрів квартири іншими альтернативними джерелами і не споживання централізованого теплопостачання.

Починаючи з 09.06.2018 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» діє в редакції Закону №2189-VIII від 09.11.2017.

За приписами частини п`ятої статті 13 Закону №2189-VIII споживачі самостійно обирають модель договірних відносин у багатоквартирному будинку на послуги з постачання теплової енергії.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Форма публічного договору з постачання теплової енергії затверджена постановою КМУ №1022,1023 від 08.09.2021.

19.10.2021 ПТМ «Ковельтепло» на своєму сайті опублікували публічні договори за встановленою формою, що підтверджено відповідним витягом.

Відповідно до вимог статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку та /або споживання послуги.

Відповідачі у березні, травні 2022 року частково оплатили послуги, отже є такими, що погодилися на умови публічного договору.

Згідно із статтею 10 Закону №21890-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

До укладення договорів про надання комунальних послуг за обраною рішенням співвласників багатоквартирного будинку моделлю, як це визначено статтями 6,14 Закону в редакції від 09.11.2017 №2189-VІІІ, пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення визначається Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі Правила №630).

Відповідно до статті 32 Закону України «Про теплопостачання» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, яка набрала чинності 25.01.2019, визначальним при розрахунках є наявність чи відсутність вузлів розподільного обліку в будинках та окремих приміщеннях.

За відсутності квартирного засобу обліку теплової енергії, нарахування комунальних послуг здійснюються на підставі п.12 Правил №630 за показниками теплового лічильника, встановленого в житловому будинку, виходячи із затверджених органом місцевого самоврядування вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири.

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачам плату за опалення в період до встановлення індивідуального лічильника за показниками загальнобудинкового лічильника пропорційно площі квартири.

Що стосується періоду після встановлення індивідуального лічильника (08.11.2022).

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами у порядку, зокрема, споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.

Відповідно до п.1 Розділу VI Методики «Вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії у опалювальному приміщенні з приладом обліку та визначення максимальної частки споживання теплової енергії в опалювальному приміщенні без приладу обліку» для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії дорівнює 50% від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень будинку і розраховується за наведеною у Методиці формулою.

Позивач довів правильність розрахунку, врахував проведені корегування (а.с.90). Відповідач правильність розрахунків не спростував.

За змістом законодавства такі донарахування проводяться з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних місць загального користування та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях , місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення /будівлі/ будинку.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир і нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку (всі місця загального користування, допоміжні приміщення, загальна мережа комунікацій в будинку) і зобов`язані нести витрати на утримання цього майна.

Звільнення від такої оплати або інший корегуючий коефіцієнт може бути запроваджений лише рішенням зборів власників багатоквартирного будинку (п.8 розділу І, розділ VІІ Методики №315).

Щодо абонентської плати.

Відповідно до пункту 11 частини першої статі 1 Закону №21890-VIII плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Визначення та встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальним договором або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем належить до компетенції Кабінету Міністрів України ( стаття 4 Закону).

Граничний розмір абонентської плати встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг».

Суд звертає увагу на те, що абонентська плата встановлюється для абонента, який уклав індивідуальний договір про надання послуги з теплопостачання у багатоквартирному будинку. У разі укладення колективного договору така плата не нараховується (стаття 14 Закону).

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн (2415,60 за подання позову і 268,40 за судовий наказ №2н/159/1114/23).

Приймаючи до уваги, те що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи і на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до частин першої, шостої статті 141 ЦПК України вважає необхідним 1342,00 грн судового збору стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 , а решту компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 12, 13, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарнона користь Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» 12 159 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) гривень 56 копійок заборгованості з оплати послуг теплопостачання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» 1342 (одну тисячу триста сорок дві) гривні судового збору.

Компенсувати Підприємству теплових мереж «Ковельтепло» судовий збір в розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Підприємство теплових мереж «Ковельтепло», , адреса: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 97 а.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складене 12.06.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК