Справа № 159/937/24
Провадження № 2/159/590/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Єдиним спадкоємцем після смерті е позивач. В ході оформлення спадкових прав після смерті батька, встановлено що до належного спадкового майна входить право на земельну частку (пай) належне його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом 6-ти місяців ОСОБА_3 спадщину не прийняв, оскільки не був зареєстрований за адресою реєстрації спадкодавця, заяву до нотаріуса не подав. Земельна частка (пай) не виділена в натурі і належна згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0157363 ОСОБА_4 в перелік спадкового майна після смерті ОСОБА_3 не входила, оскільки ОСОБА_4 проживала одна, зареєстровані особи відсутні. Оскільки, спадкоємці першої-четвертої черг спадкування після смерті ОСОБА_4 відсутні, позивач просить надати йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 як спадкоємцю п`ятої черги спадкування, оскільки він є її онуком.

Також, просить встановити факт родинних відносин між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною бабою позивача, оскільки його баба ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після чого отримала прізвище « ОСОБА_6 ». Після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_6 » залишилось за ОСОБА_7 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак попередньо подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача Поворської сільської ради Волинської області в судове засідання не з`явився, однак до суду попередньо надійшла заява від представника відповідача, згідно якої Поворська сільська рада позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи просить провести за відсутності представника відповідача.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог заявлених позивачем у повному обсязі, перевіривши наявність законних підстав для задоволення позову, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Львів).

Позивачем стверджується, що після смерті батька він прийняв спадщину, але пізніше оформляючи спадкові права з`ясувалося, що сертифікат на право на пай належний його бабці не увійшов у спадщину.

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим 12.04.1976 р. Пісоченською сільською радою Волинської області батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №683539 від 04.02.2022 та запитом інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 70267555 від 07 жовтня 2022 року встановлено, що спадкова справа не заводилась.

Відповідно до довідки №1023 від 30.11.2022 виданої Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області встановлено, що за ОСОБА_4 , яка постійно проживала і була зареєстрована з 1950 року по АДРЕСА_1 , згідно запису в погосподарській книзі Пісочненської сільської ради №286 за 2006 рік рахувалось господарство.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0157363 ОСОБА_4 належить 4,06 частки у землі яка перебуває у колективній власності КСП імені Шевченка.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя встановлено, що 14.09.1947 року ОСОБА_9 одружився із ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу прізвище отримала ОСОБА_10 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив факт, що його сусідка ОСОБА_12 проживала в с. Пісочне Ковельського району Волинської області та її син ОСОБА_3 з онуком ОСОБА_1 навідували її, допомагали по господарству.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ст.1277 ЦК України спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади. На теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою.

В постанові від 26 вересня 2011 року №6-85цс12 Верховний Суд України, висловив свою правову позицію у справі відповідної категорії, де посилаючись на те, що оскільки право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, прийшов до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що необізнанність позивача про те, що його батьком не прийнято було спадщину після смерті бабки на зазначено майно є поважною підставою, що в свою чергу створювало перешкоди для подання такої заяви позивачем.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття.

З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню у повному обсязі, так як строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

Враховуючи, що на час розгляду справи спадщина не є відумерлою та представник відповідача визнав позовні вимоги про встановлення позивачу додаткового строку та встановлення факту родинних відносин та враховуючи наявність усіх законних підстав для ОСОБА_1 , спадкувати майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 його бабусі ОСОБА_4 , з огляду на встановлені раніше факти родинних зв`язків, складу спадкової маси, належності спадщини спадкодавцю на праві приватної власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 14.06.2024 року.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН