УХВАЛА

15 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 756/7001/20

провадження № 61-10800ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого

діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду

від 17 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_5 . У встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_5 прийнято спадкоємцями першої черги за законом: її чоловіком ОСОБА_1 , їх малолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_6 ,

а також її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивач вказував, що ОСОБА_5 страждала на онкологічне захворювання,

у зв`язку з чим проходила лікування в Ізраїлі та в Україні. В ході лікування

та догляду за ОСОБА_5 ним було витрачено 75 836,76 доларів США

та 137 618,40 грн. Також ним було понесено витрати на поховання ОСОБА_5 у розмірі 151 500,00 грн. Натомість відповідачі витрат на лікування та поховання померлої ОСОБА_5 не понесли.

Вважав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як спадкоємці першої черги за законом

на підставі статті 1232 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язані відшкодувати йому понесені ним витрати відповідно до їх частки у спадщині,

яка кожного з них становить 1/5 від спадкової маси.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачів компенсацію витрат на лікування та поховання ОСОБА_5 у сумі

по 15 167,35 доларів США та 57 824,00 грн з кожного.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 компенсацію витрат на лікування спадкодавця по 13 967,35 доларів США

з кожного. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 компенсацію витрат

на поховання спадкодавця у сумі 30 300,00 грн з кожного. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року в частині стягнення витрат

на лікування спадкодавця скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 травня 2023 року касаційну скаргу

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка подана адвокатом Некляєвим Ю. Г., та касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Бойком О. І., задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року змінено

в частині стягнення витрат на лікування спадкодавця, вказавши, що до стягнення

з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягає компенсація витрат на лікування спадкодавця у розмірі по 791,35 доларів США з кожного.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У липні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою

на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні вимог та ухвалити

в скасованій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року касаційну скаргу залишено

без руху та запропоновано представнику заявника надати суду докази надсилання копії касаційної скарги та копій доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, відповідно до вимог частини сьомої статті 43 ЦПК та документи,

що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі,

або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху представником заявника надіслано на адресу суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Таким чином, недоліки касаційної скарги представником заявника усунуто.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

У касаційній скарзі представник заявника посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції

при вирішенні цієї справи неправильно застосував статті 93, 97 СК України

без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10 травня 2022 року у справі № 755/5802/20 (провадження № 61-17477св21).

Також у касаційній скарзі представник заявника посилається на пункт 3 частини другою статті 389 ЦПК України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України.

Крім того, як на підставу оскарження судових рішень представник заявника посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме,

що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої

статті 411 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 756/7001/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування

та поховання спадкодавця.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет

та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Іншим учасникам справи надіслати копію цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська