Справа № 185/4258/24
Провадження № 2/185/2836/24
14 листопада 2024 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А. С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовна заява про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що квартира належить їй на праві власності, а відповідач є її колишнім зятем та не проживає в зазначеній квартирі з 2022 року, проте не посилається та не надає жодних доказів не проживання відповідача в спірній квартирі з 2022 року з зазначенням причин не проживання.
Позивач через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, повідомлений належним чином, в судові засіданні повторно не з`являється, причину неявку суду не повідомляє.
Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення , яке вони мають право зайняти, визначається його власником.
У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до приписів ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З позовних вимог позивача вбачається, що відповідач зареєстрований у її власності (квартирі) як член сім`ї власника (зять). Позивач зазначає, що відповідач вже є колишнім зятем та не проживає в спірній квартирі з 2022 року, проте доказів зазначених обставин не надає.
Оскільки позивачем не надано суду доказів того що відповідач не є членом сім`ї позивача (докази розірвання шлюбу з донькою позивача (копії свідоцтв про народження доньки, розірвання шлюбу)), доказів не проживання відповідача в спірній квартирі з 2022 року з зазначенням причин не проживання, доказів існування обставин застосування положень ч. 1,2 ст. 406 ЦК України, суд вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи необхідно зобов`язати позивача надати суду зазначені докази, так як встановлення зазначених обставин є суттєвим для правильного вирішення спору по суті.
Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Позивачем надано суду докази звернення останньої до органів ЦНАП з питання зняття з реєстрації відповідача, та докази відповіді в якій позивачу роз`яснено порядок належного звернення, проте доказів відмови ЦНАП позивачу у знятті ОСОБА_2 з реєстрації суду не надано. Позивач має право звернутися до суду тільки після отримання відмови від органу реєстрації за його зверненням із заявою про зняття з реєстрації відповідача. Звернення до суду до цього моменту є передчасним, і в такому випадку суд підміняє органи реєстрації, що не відповідає закону.
Також суд роз`яснює позивачу положення ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 83, 84, 260 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Зобов`язати ОСОБА_1 надати суду в строк до 25.01.2024 докази того, що відповідач не є членом сім`ї позивача (докази розірвання шлюбу з донькою позивача (копії свідоцтв про народження доньки, розірвання шлюбу)), докази не проживання відповідача в спірній квартирі з 2022 року за зазначенням причин не проживання (довідки, акти, пояснення свідків), або докази існування обставин застосування положень ч. 1,2 ст. 406 ЦК України.
Роз`яснити, що у відповідності до ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Роз`яснити зміст ст. 148 ЦПК України, відповідно до якої суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.
Копію ухвали направити для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко