02 жовтня 2024 року м. Кропивницький
справа № 402/241/23
провадження № 22-ц/4809/990/24
Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,
учасники справи:
позивач Голованівська окружна прокуратура
відповідачі ОСОБА_1 , Благовіщенська міська рада,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2024 року
Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2024 року задоволено позов заступника керівника Голованівської окружної прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , Благовіщенської міської ради про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки. Визнано недійсним рішення Кам`янобрідської сільської ради № 509 від 15.11.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства». Визнано недійсним рішення Кам`янобрідської сільської ради № 630 від 10.09.2020 «Про надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ». Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5099 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 повернути територіальній громаді в особі Благовіщенської міської ради земельну ділянку площею 2 га із кадастровим номером :02:000:5099. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2024 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним рішення Кам`янобрідської сільської ради № 509 від 15.11.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства» та визнання недійсним рішення Кам`янобрідської сільської ради №630 від 10.09.2020 «Про надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким зазначені позовні вимоги залишено без задоволення. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Стягнуто з Голованівської окружної прокуратури на користь ОСОБА_1 8052,00 грн. (вісім тисяч п?тдесят дві) в рахунок компенсації сплаченого судового збору.

27.08.2024 до апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про долучення до матеріалів справи належним чином завірених копій документів, що підтверджують розмір понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнення на його користь з Голованівської окружної прокуратури судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16250,00 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечив проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що заява представника відповідача підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У частині другій статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

В судовому засіданні Кропивницького апеляційного суду, яке відбулося 22.08.2024 ОСОБА_2 під час виступу у судових дебатах просила суд вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

До клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 27.08.2024 ОСОБА_2 додала копії документів, які підтверджують розмір цих витрат, а саме: акт приймання наданих послуг від 26.08.2024 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 63/2023 від 25 квітня 2023 року; рахунок № 100/2024 від 23.08.2024; фіскальниий чек від 27.08.2024 про сплату 5 000 грн за рахунком № 100/2024 від 23.08.2024; Договір про надання професійної правничої допомоги № 63/2023 від 25 квітня 2023 року.

Згідно акта приймання наданих послуг від 26.08.2024 час витрачений адвокатом на підготовку та подання апеляційної скарги на рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2024 у справі № 402/241/23 становить 5,5 годин і при ставці 2500 грн. за годину розмір витрат на професійну правничу допомогу за цей вид наданих послуг становить 13 750 грн.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 подала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які апелянт поніс і які очікує понести у зв?язку з розглядом справи. Згідно даного розрахунку на ознайомлення із оскаржуваним рішенням суду та підготовку апеляційної скарги, адвокатом витрачено 4 години, вартість яких складає 10 000 грн. із розрахунку 2500 грн. за годину.

За умовами пункту 3.1. Договору про надання професійної правничої допомоги № 63/2023 від 25 квітня 2023 року вартість послуг за кожну годину становить 2500,00 грн.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Беручи до уваги, що представником відповідача до закінчення судових дебатів у справі, тобто в межах строку передбаченого ч.8 ст. 141 ЦПК України, було заявлено клопотання та надано докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що клопотання адвоката Висіцької І.В. про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 13 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає підстави зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Враховуючи наведене, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 та від 06.12.2023 у справі № 638/505/22.

За таких обставин доводи прокурора про те, що відповідачем не доведено понесення витрат на оплату правової допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції є необґрунтованими та безпідставними.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (див. постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Разом з цим, сума заявлених витрат на професійну правничу допомогу за наданні послуги з підготовки та подання апеляційної скарги у розмірі 13750 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та суперечить попередньому розрахунку, який був поданий разом з апеляційною скаргою.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові ВС від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

При зверненні до суду заступник керівника Голованівської окружної прокуратури заявляв чотири окремі вимоги немайнового характеру.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2024 року позов задоволено повністю.

За результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а саме рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним рішення Кам`янобрідської сільської ради № 509 від 15.11.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства» та визнання недійсним рішення Кам`янобрідської сільської ради №630 від 10.09.2020 «Про надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » скасовано, з ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог, а в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу задоволено на 50%, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, апеляційний суд вважає, що зазначені стороною відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16250 грн. є завищеними та не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення їх розмір та стягнення з позивача на користь відповідача 8125 грн. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 259, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Висіцької Ірини Володимирівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Голованівської окружної прокуратури на користь ОСОБА_1 8125,00 (вісім тисяч сто двадцять п?ять) грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст додаткової постанови складено 03 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

Л.М. Дьомич