Справа № 453/1931/23 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/904/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Cекретар Іванова О.О.

З участю: представника позивачки - ОСОБА_1 , представника відповідача-адвоката Квак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №453/1931/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -адвоката Квака Вадима Васильовича на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

16 листопада 2023 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що вона проживала разом з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу однією сім`єю в період з вересня 2018 року по вересень 2021 рік.

Від спільного проживання в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .

Син проживає разом з нею, а також вона сама його забезпечує.

ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання їхнього сина не надає.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Вирішено стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 16 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 070 (одна тисяча сімдесят) грн. 60 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Рішення суду оскаржив представника ОСОБА_2 - адвокат Квак В.В.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим в частині визначеного судом розміру аліментів. При ухваленні рішення, судом було проігноровано норми ст.182 СК України, не враховано стан здоров"я ОСОБА_2 , наявність у нього інвалідності другої групи, а також другої дитини яку він утримує. Визначений судом розмір аліментів складає 2/3 доходу ОСОБА_2 , в зв"язку з чим такі він не може оплачувати. Вважає, що зможе оплачувати 1500,00 грн. на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При вирішенні питання судових витрат, судом не було враховано, що ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору.

Просить скасувати рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року та ухвалити нове про часткове задоволення позову і стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі, що не перевищує 1500 грн.

25 квітня 2024 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відзив мотивований тим, що ОСОБА_2 має обов"язок з утримання свого сина. Долучена в суді першої інстанції фотокопія однієї сторони довідки МСЕК не містила жодних застережень з приводу протипоказань щодо роботи. Вважає, що непрацездатність ОСОБА_2 не звільняє його від обов"язку утримувати його дитину.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Квака В.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 квітня 2021 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі актового запису № 58.

Станом на 15 листопада 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом з матір`ю - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Виховання малолітньої дитини ОСОБА_4 здійснює мати ОСОБА_3 самостійно.

ОСОБА_2 не заперечує факт перебування сина ОСОБА_4 на утриманні матері - ОСОБА_3 .

Згідно виписки-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого № 797 та довідки КНП "Славська міська лікарня" № 7, дитина ОСОБА_4 постійно хворіє, з 22 березня 2022 року перебуває на диспансерному обліку і з 19 лютого 2024 року потребує домашнього догляду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що фінансове становище відповідача, стан його здоров"я, а також перебування на його утриманні ще однієї дитини від іншого шлюбу не звільняє його від обов"язку утримання його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з врахування віку і стану здоров"я потребує значної допомоги на його утримання і яку одноособово мати дитини - ОСОБА_7 забезпечити не може. Суд прийшов до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір щомісячних аліментів 3000 грн. будуть достатніми для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .

Колегія суддів з висновками суду щодо визначеного судом розміру аліментів погоджується.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З долученої відповідачем ОСОБА_2 в суді першої інстанції фотокопії пенсійного посвідчення та довідки (лицьової сторони) до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (далі по тексту МСЕК), вбачається, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2-ї групи загального захворювання. Івалідність пов"язана з проходженням військової служби.

З долученої в суді апеляційної інстанції фотокопії довідки (лицьової та зворотньої сторони) до акта огляду МСЕК, вбачається, що ОСОБА_2 рекомендується домашня індивідуальна праця.

Покликання в апеляційній скарзі на стан здоров"я, перебування в нього на утриманні іншої його дитини, а також матеріальне становище, а саме наявність у ОСОБА_2 . місячних доходів (пенсії) в сумі 4817 грн без долучення належних доказів, не свідчить про його скрутне матеріальне становище, яке б не дозволяло йому платити ОСОБА_3 щомісячно аліменти на його сина ОСОБА_8 , 2021р.н. в розмірі 3000 грн, який з врахування його віку і стану його здоров"я потребує таких коштів.

Враховуючи розмір аліментів визначених судом, колегія суддів вважає суму аліментів такими, що відповідає критеріям розумності, справедливості у даній ситуації та такими, що зможе допомогти матері частково забезпечить дитині його інтереси та потреби, зумовлені розвитком та станом здоров`я, будуть достатніми для забезпечення надійного захисту інтересів дитини при отриманні стабільного утримання з сторони відповідача - батька.

Суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягнення з відповідача, правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, у зв"язку з чим, рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року в частині визначення розміру аліментів слід залишити без змін.

Щодо стягнення судового збору з відповідача, суд апеляційної інстанції не погоджується та вважає, що такий не повинен справлятися з відповідача, чого судом першої інстанції не взято до уваги.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

ОСОБА_2 як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору, в зв"язку з чим, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для стягнення зОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 070 (одна тисяча сімдесят) грн. 60 коп, не врахувавши, що в даній ситуації судові витрати компенсується за рахунок держави, в зв"язку з чим, рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року в частині стягнення судового підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1,2; 375; 376 ч.1 п.4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Квака Вадима Васильовича задовольнити частково.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року залишити без змін в частині стягнення аліментів в сумі 3000 грн., в частині стягнення судового збору скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 червня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк