УХВАЛА

13 червня 2024 року

м. Київ

справа № 381/4594/21

провадження № 61-12682св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Олійник А. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року у складі колегії суддів: Журби С. О. Писаної Т. О., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що вона є донькою ОСОБА_2 .

У 2012 році ОСОБА_2 залишила свою доньку, яка з народження до теперішнього часу проживає з батьком - ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 влаштовувала своє особисте життя, не цікавилась дочкою. Після того, як ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки, за позовом ОСОБА_2 . судом ухвалено рішення про визначення місце проживання ОСОБА_1 з матір`ю та про відібрання дитини від батька.

ОСОБА_1 , знаючи свою матір в повсякденному житті, не бажала з нею проживати, весь час проживала з батьком. Проведені виконавчі дії негативно впливали на її здоров`я та емоційний стан.

У подальшому ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з батька на утримання дитини та надалі систематично подавала позови про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Таким чином, у ОСОБА_3 утворилась формальна заборгованість зі сплати аліментів, не дивлячись на те, що дочка й надалі проживала з ним.

Стосовно ОСОБА_3 проводились виконавчі дії, що вкрай негативно вплинули на позивача. У цей час мати не цікавилась своєю донькою, не допомагала їй матеріально, не спілкувалася з нею.

Такі дії матері позивач вважає зловживанням правами, знущанням над собою та жорстким поводженням, адже отримувачем аліментів має бути вона, а не мати.

Оскільки позивач вважає дії відповідача неприпустимими, вона вимушена звернутись до суду з цим позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня

2023 року у складі судді Осаулової Н. А.задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

Позбавлено батьківських (материнських) прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 вихованням своєї дочки не займається і ухиляється від своїх обов`язків щодо її утримання та вихованню, не проявляє до дитини материнської турботи, вчиняє дії всупереч інтересам дочки, тому позбавлення її батьківських прав стосовно дочки є доцільним.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках за доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняла дії, спрямовані на забезпечення їй можливості виконання батьківських обов`язків. Серед іншого, відповідним рішенням суду було задоволено її позов про визначення місця проживання дитини разом з нею. При цьому таке рішення не було виконано, хоча відповідач вживала передбачені законом заходи щодо виконання такого рішення, в тому числі і за участі виконавчої служби.

Зазначене свідчить про неможливість стверджувати про втрату взаємозв`язку між матір`ю та дитиною. Крім того, після визначення місця проживання позивача разом з батьком, зважаючи на її бажання, відповідач сплачувала стягнуті судом аліменти. Самі по собі непрості стосунки, які існують між позивачем і відповідачем не можуть обумовлювати наявність таких виключних обставин, які б давали можливість позбавити батьківських прав відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом рішення у справі ухвалено без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18, в якій суд касаційної інстанції вказав про те, що факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення батьківських прав не вказує на його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.

Апеляційний суд не врахував обставини, встановлені у справі № 381/68/16-ц, які є преюдиційними.

Також у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу (суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу).

Провадження у суді касаційної інстанції

27 грудня 2023 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
В. М. Ігнатенко
А. С. Олійник