Справа № 287/1380/23
Номер рядка звіту 47
"20" червня 2024 р. смт Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.
розглянувши в залі суду в смт Ємільчине цивільну справу за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури, яка подана в інтересах держави в особі: Олевської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення
Керівник Коростенської окружної прокуратури, в інтересах держав в особі: Олевської міської ради Житомирської області звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь держави в особі Олевської міської ради збитки, заподіяні внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину) на загальну суму 606167,92 грн.
Так, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду Олевського міського голови, виконуючи покладені на нього повноваження визначені ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, та у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.
ОСОБА_2 , будучи керівником ПП «Артембуд» вчинив умисні дії, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, та у службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.
За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні 27.08.2020 року до Олевського районного суду скеровано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_2 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України та ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3, 4 ст.358, ч.3 ст.191 КК України.
Вказане рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09.09.2021 року та постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 12.09.2022 року.
Водночас, шкода заподіяна відповідачами до цього часу в добровільному порядку не відшкодована, цивільний позов у кримінальному провадженні щодо стягнення указаних коштів не заявлено, а тому на думку керівника Коростенської окружної прокуратури вказана шкода підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки кримінальне провадження відносно відповідачів закрито з нереабілітуючих обставин.
В судове засідання прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури Горпиніч В.В. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомили.
З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ксерокопії повідомлення про підозру від 13.04.2020 року прокурор Житомирської області Василів О.Б. повідомив ОСОБА_1 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України. (а.с. 68, 81).
Згідно ксерокопії повідомлення про підозру від 17.04.2020 року, начальник СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_2 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України. (а.с. 72-74).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, здана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду.
Відповідно до роз`яснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками» за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.
Пунктом 9 вказаної постанови передбачено, що матеріальна відповідальність у повному розмірі шкоди покладається і в тих випадках, коли шкода заподіяна діями працівника, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, але він був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності, або з інших підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 284 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Всі підстави закриття кримінального провадження поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі. Реабілітуючими є ті підстави, що пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочин. На противагу цьому нереабілітуючими є ті, що позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину. До реабілітуючих належать лише три підстави: встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати. Відповідно, всі інші підстави є нереабілітуючими і передбачають констатацію факту вчинення особою кримінального правопорушення.
Зокрема, до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження належить звільнення особи від кримінальної відповідальності. Підстави звільнення від кримінальної відповідальності закріплені в розділі ІХ Кримінального кодексу. Такими підставами є зокрема, закінчення строків давності.
Звернення з позовом прокурора у цій справі в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області ґрунтується на положеннях статті 56 ЦПК України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, позов ініційовано законно, позивач є належним.
На підставі викладеного, керуючись ст.1166 ЦК України, ст.ст.82, 223, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов керівника Коростенської окружної прокуратури, який поданий в інтересах держави в особі: Олевської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Ємільчинським районним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В. В. Заполовський