І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2024 р. м.Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,
за участю помічника судді, який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання Кулявця О.С.,
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хейніса О.Г.,
представника відповідача ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» - Сероветника О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хейніса Олександра Григоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хейніс О.Г. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани.
В заяві зазначено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана вище справа.
Ухвалою від 14.03.2024 провадження у справі було закрито, оскільки відповідач самостійно скасував оспорювані накази. При цьому, вказаною ухвалою не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 грн.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Хейніс О.Г. в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що розрахунок витрат на професійну правничу допомогу міститься в позовній заяві.
Представник відповідача ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» - Сероветник О.А. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Вказував, що розмір витрат на правничу допомого, який представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 є необгрунтованим, неспівмірним зі складністю справи та з обсягом виконаних робіт, та несправедливим. Крім цього, відповідач самостійно скасував оспорювані накази. З огляду на викладене, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача до 2 000 грн.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани. (т.1 а.с.1-7)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2024 за провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани було закрито в зв`язку з відсутністю предмета спору. (т.2 а.с.180-181)
25.03.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хейніс О.Г. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі. (т.2 а.с.182-184)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2024 в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хейніса О.Г. про ухвалення додаткового рішення відмовлено. (т.2 а.с.188) Ухвала мотивована тим, що чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено порядку розподілу судових витрат на правничу допомогу у випадку закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.05.2024 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хейніс О.Г. Скасовано ухвалу Вінницького міськогосуду Вінницькоїобласті від 04.04.2024 та направлено справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хейніса О.Г. про ухвалення додаткового рішення суду до суду першої інстанції. (т.2 а.с.214-215) Постанова мотивована тим, що провадження у справі закрито внаслідок задоволення відповідачем позовних вимог позивача після пред`явлення позову, а тому суд повинен за заявою позивача присуджувати стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача. Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 3 статті 142 ЦПК України встановлено, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Судом було встановлено, що ОСОБА_1 10.06.2022 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани. Оспорювані накази були видані 19.07.2022 та 29.07.2022.
Відповідач своїм наказом від 13.03.2024 самостійно, до винесення судом рішення за результатами розгляду справи, скасував оспорювані накази та звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що в позовній заяві ОСОБА_1 , є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. В позові викладено обгрунтування розміру даних витрат. До позову додані докази, які підтверджують факт надання позивачу правничої допомоги, та сплати позивачем її вартості.
Таким чином, докази факту понесення судових витрат та їх розміру було подано у встановлений законом строк.
Беручи до уваги зазначене вище, враховуючи позицію, викладену в постанові Вінницького апеляційного суду від 22.05.2024, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження реальності понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано наступні докази: копію договору про надання правової допомоги від 27.05.2020, укладеного між адвокатом Хейнісом О.Г. та ОСОБА_1 (т.1 а.с.104-108); копію додаткової угоди №4 від 04.01.2022 до договору про надання правової допомоги від 27.05.2020 (т.1 а.с.109); копію додаткової угоди №7 від 08.08.2022 до договору про надання правової допомоги від 27.05.2020 (т. а.с.110-111); опис робіт (наданих послуг) викладений в позовні заяві (т.1 а.с.13); копію квитанції до прибуткового касового ордеру №08/08/2022 від 08.08.2022 на суму 30 000 грн. (т.1 а.с.112)
В додатковій угоді №7 від 08.08.2022 до договору про надання правової допомоги від 27.05.2020 сторони погодили, що адвокат на виконання умов основного договору про надання правової допомоги від 27.05.2020 зобов`язується надати клієнту наступні послуги: підготувати до Вінницького міського суду Вінницької області позовну заяву клієнта до ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани (п.1.1); переставляти інтереси клієнта у Вінницькому міському суді Вінницької області за позовною заявою клієнта до ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани (п.1.2). Сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за надання послуг, передбачених п.1 даної додаткової угоди становить 30 000 грн. (п.2)
Частинами першою та другою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Судом встановлено, що сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі 30 000 грн., який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником відповідача часу, а отже, розмір витрат є визначеним.
З опису робіт (наданих послуг) викладених у позовній заяві вбачається, що сума витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. складається з: 2 000 грн. підготовка та направлення двох адвокатських запитів; 10 000 грн. підготовка та написання позовної заяви, підготовка додатків до позову; 10 000 грн. представництво інтересів позивачки в суді першої інстанції; 6 000 грн. складання процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції; 2 000 грн. надання усних консультацій клієнту.
Суду надано належні та допустимі докази того, що позивач та її представник досягли згоди про розмір гонорару, а також того, що відповідач фактично сплатив вказаний гонорар в повному обсязі.
Факт оплати гонорару у визначеному сторонами розмірі підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №08/08/2022 від 08.08.2022 на суму 30 000 грн.
Щодо клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яке були заявлено представником відповідача ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» - Сероветником О.А. в судовому засіданні, то суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Представник відповідача, аргументуючи необхідність зменшення судових витрат позивача на правничу допомогу, посилався на те, що заявлений розмір витрат не відповідає складності справи, а також те, що відповідач самостійно скасував оспорювані накази до винесення рішення суду.
Суд, заслухавши думку представника відповідача, дійшов висновку, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а витрати позивача на правничу допомогу підлягають зменшенню, з огляду на наступне.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Суд, оцінивши докази, подані на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що лише подання таких доказів саме по собі не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 30 000 грн. не є співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт: написання позову, відповіді на відзив, клопотань та участь представника позивача у судових засіданнях. Також беручи до уваги те, що відповідач сам скасував оскаржувані накази, до закінчення розгляду справи по суті.
Судом встановлено, що під час розгляду даної справи в суді відбулося лише три судові засідання: 20.12.2022, 10.01.2023 та 14.03.2024.
Судове засідання, яке відбулося 20.12.2022, тривало менше п`яти хвилин. Розгляд справи віддкладено. (т.2 а.с.74)
Судове засідання, яке відбулося 10.01.2023, тривало з 14:41 год. по 13:31 год. Під час цього засідання було розглянуто клопотання представника позивача про витребування доказів. Інших заяв, клопотань та пояснень представник позивача не надавав. Суд звертає увагу, що з 15:04 год. по 16:27 год., тобто більшу частину судового засідання, суддя Дернова В.В. перебувала в нарадчій кімнаті. (т.2 а.с.86)
Судове засідання, яке відбулося 14.03.2024, тривало з 15:33 год. по 16:21 год. Було розглянуто клопотання про закриття провадження у справі. З 15:49 год. по 16:16 год., суддя Дернова В.В. перебувала в нарадчій кімнаті. Представник позивача ОСОБА_2 в даному засіданніу своєму виступі лише зазначив, що при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду. (т.2 а.с.176-178)
Також суд звертає увагу на те, що хоча справа перебувала в провадженні суду з 15.08.2022 (дата постановлення ухвали про відкриття провадження) по 14.03.2024 (дата ухвали про закриття провадження), тобто майже два роки, у період з 08.02.2023 по 04.03.2024 провадження у справі було зупинене, а тому тривалий розгляд справи, у даному випадку, не є ознакою її складності.
Враховуючи викладене, беручи до уваги вимоги ст. 137 ЦПК України, а також тривалість і складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, предмет позовних вимог та значення справи для сторін, сплату позивачем гонорару адвокату у повному обсязі, що встановлений договором, добровільне скасування відповідачем оспорюваних наказів, позицію сторони відповідача щодо витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає за необхідне компенсувати позивачу понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн., а тому заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 15, 134, 137, 141, 142, 208, 247, 257, 260, 270 ЦПК України,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хейніса Олександра Григоровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
Повний текст рішення складено 25.06.2024.
Суддя