Справа № 381/4112/24
Провадження № 2/386/584/24
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2024 року

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Червоненко Д.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину та звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

встановив:

29.08.2024 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом про припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу №386/694/17, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області від 17.07.2017 року та звільнення від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 25867,29 грн..

Позов подано за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , що вказано у прохальній частині позовної заяви.

Разом із цим, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2024 року матеріали позовної заяви направлено до Голованівського районного суду Кіровоградської області для розгляду за територіальною підсудністю (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України), адже предметом позову є припинення стягнення аліментів, що стягуються на підставі судового наказу №386/694/17, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області від 17.07.2017 року.

Згідно із положенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до ст. 7 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно практики ЄСПЛ поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Важливим прикладом застосування правила «суд, встановлений законом» є рішення у справі «DMD Group A.S. проти Словаччини» (№ 1933403, рішення від 5 жовтня 2010 року), де ЄСПЛ звернув увагу, зокрема, на такі обставини:

а) питання передачі справ від одного судді до іншого не було достатньо чітко врегульовано національним законодавством, яке не передбачало жодних гарантій проти зловживань;

б) мало місце поєднання однією особою адміністративних функцій і здійснення нею правосуддя як суддею;

в) єдиним документом, що регулював розподіл справ, був розклад роботи, який безконтрольно змінювався головою суду.

Зваживши на ці обставини ЄСПЛ визнав порушення права на суд, «встановлений законом».

Узагальнюючи практику в наведеній справі та інших, зокрема «Сокуренко і Стригун проти України» (№№ 29458/04 та 29465/04, рішення від 20 липня 2007 року), «Олександр Волков проти України» (№ 21722/11, рішення від 9 січня 2013 року), можна дійти висновків, що «суд, встановлений законом» означає:

дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності;

дотримання правил автоматичного розподілу справ;

наявність повноважень у судді;

належний склад суду;

наявність достатніх повноважень для розгляду певної категорії справ.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Загалом перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у статті 28 ЦПК України, зокрема, згідно п.п. 9, 10, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Такої підстави для визначення альтернативної підсудності як пов`язаність предмету позову з місцем видачі судового наказу, стаття 28 ЦПК України не передбачає, які і не передбачає її стаття 30 ЦПК України, якою визначено випадки виключної підсудності.

У зв`язку із надходженням позовної заяви до Голованівського районного суду Кіровоградської області було надіслано запит до ЦНАП Голованівської селищної ради та отримано відповідь, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, жодної з визначних ст.ст. 27-30 ЦПК України обставин, які б свідчили про територіальну підсудність справи Голованівському районному суду Кіровоградської області, не встановлено.

Відтак слід констатувати, що Голованівський районний суд Кіровоградської області не є «судом, встановленим законом» та не має права розглядати згідно правил територіальної підсудності справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Стаття 32 ЦПК України передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи встановлені фактичні обставини слід вважати, що вказана справа надійшла до Голованівського районного суду Кіровоградської області не у відповідності до статті 31 ЦПК України, а тому спір про підсудність відсутній.

Також слід окремо завернути увагу, що порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, враховуючи, що зазначена цивільна справа територіально підсудна Фастівському міськрайонному суду Київської області, вважаю за необхідне передати її до зазначеного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27-32, 260 ЦПК України, -

постановив :

Матеріали цивільної справи №381/4112/24 (провадження №2/386/584/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, передати за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області, що знаходиться за адресою: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Івана Ступака, 25.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д. В. Червоненко