ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1669/24
провадження № 2/753/3482/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

06 червня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Цимбал І.К.

за участю: секретаря судових засідань Козін В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради, треті особи: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом, в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з відповідними господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Мати позивача за своє життя заповіт не складала. ОСОБА_1 - єдина спадкоємиця після смерті матері, позивач автоматично прийняла спадщину після смерті матері, шляхом проживання з нею за однією адресою. Позивач є спадкоємцем за законом, а тому має першочергове та єдине право на прийняття спадщини матері. В листопаді 2023 року позивач звернулася до Державного нотаріуса Шістнадцятої київської нотаріальної контори Трапезніковою З.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , однак постановою від 14.12.2023 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на вищезазначене майно.

Рух справи.

Ухвалою суду від 29.01.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.03.2024 клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 за №732/2023.

Ухвалою суду від 23.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

06.06.2024 постановлено рішення.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила задовольнити, проти ухвалення заочног рішення не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Треті особи в засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися.

Обставини справи

Батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 02.08.1991.

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 18.06.2011 підтверджується зміна прізвища позивача на ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 29 квітня 2023 року.

Згідно акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта будинок по АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію.

Згідно копії технічного паспорту ОСОБА_1 належить житловий будинок в літері «А», загальною площею 153,3 кв.м. та житловою площею 91,8 кв. м., надвірні прибудови та споруди.

Проте, за життя ОСОБА_1 не встигла зареєструвати право власності на будинок в установленому законом порядку.

Позивач зареєстрована та проживає в будинку АДРЕСА_1 з 08.07.1993 по теперішній час.

01.11.2023 позивач звернулася до Шістнадцятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , на підставі якої державним нотаріусом Трапезніково. З.О. відкрито спадкову справу № 732/2023.

Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої київської нотаріальної контори від 14.12.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постанова мотивована тим, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок, який належить померлій ОСОБА_3 через відсутність правовстановлюючих документів на майно неможливо.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до пп. 4.16 п. 4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно зі статтею 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори від 14.12.2023 було відмовлено в видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту статті 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті матері та за її заявою була відкрита спадкова справа, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва на право власності на будинок, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на те, що спірний будинок входить до складу спадщини, позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог до Київської міської ради та визнання за ОСОБА_1 права власності на чатину житлового будинку по АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 76-83, 258, 263, 265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 13.06.2024.

Головуючий: