Справа № 212/9542/24
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд до іншого суду

11 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., розглянувши матеріали позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулося АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» із позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

Дослідивши матеріали позову, приходжу до висновку, що дана позовна заява не підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з огляду на таке.

Згідно з матеріалів позовної заяви представник позивача АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернувся до суду про стягнення заборгованості та просив: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» заборгованість за постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 29259, 33 грн. та 3 028,00 грн. сплаченого судового збору.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Правила загальної підсудності застосовуються до всіх справ позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК України встановлює інший вид підсудності.

Статтею 30 ЦПК України для окремих видів позовів встановлено виключну підсудність.

Так, згідно з частиною 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18), від 04 березня 2020 року по справі №757/91/19-ц (провадження № 61-19591св19, від 16 лютого 2021 по справі № 911/2390/18).

У постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, Велика Палата Верховного Суду, зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Надання послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним житловим приміщенням, користувачем чи власником якої є позивач.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) також навела висновки про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Відповідно до довідки центру адміністративних послуг «ВІЗА» Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 6825 від 03.10.2024, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що відносить до територіальної юрисдикції Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви, предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг нерухомого майна. Такі послуги надаються за місцем знаходження цього майна, власником якого є відповідач, та яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є територією Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне передати матеріали позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за територіальною підсудністю, за місцем знаходження майна.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не попускаються.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 32, 32, 187 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії - надіслати за територіальною підсудністю до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (50074, м.Кривий Ріг, вул. Демиденка, 3-А).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справ, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана без проголошення 11 жовтня 2024 року.

Суддя Р. В. Дехта