ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2024 року м. Кропивницький

справа № 387/1771/23

провадження № 22-ц/4809/1156/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області (суддя Майстер І. П.) від 24.04.2024,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

26.10.2023 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позов обгрунтовано тим, що відповідно до умов підписаної ОСОБА_1 заяви від 26.11.2013 № б/н він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Укладений договір є договором приєднання.

Банк свої зобов`язання за договором виконав, натомість відповідач свої зобов`язання за договором, а саме повернення у строк чергових частин кредиту та сплату процентів за користування ним, не виконав. Станом на 17.10.2023 в нього виникла заборгованість перед банком в розмірі 129697,60 грн, яка складається із заборгованості безпосередньо за кредитом 101745,01 грн та заборгованості за простроченими процентами за користування ним 27952,59 грн, яку позивач просив суд стягнути на свою користь.

2.Короткий зміст рішення суду

Заочним рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2024 позов задоволено частково. Суд постановив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» у рахунок оплати боргу за кредитним договором від 26.11.2013 № б/н кошти в сумі 101745,01 грн, а в іншій частині позовних вимог відмовив. Крім того, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» судові витрати в сумі 2105,54 грн.

Суд мотивував своє рішення тим, що факт неповернення відповідачем грошових коштів в сумі 101745,01 грн, які йому надав за договором банк, доведено доказами у справі, а тому в цій частині позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Стосовно процентів за користування кредитом, які просив стягнути банк з відповідача, суд вказав, що конструкція договору приєднання (ст. 633, ст. 634 ЦК України) передбачає, що його умови розробляє підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приват Банк»), тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Проте витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, якими позивач обґрунтовував свої вимоги про стягнення заборгованості по процентах, з урахуванням їх знаходження під повним контролем банку, який може вносити зміни в умови та правила споживчого кредитування, та їх мінливості, не можуть бути належними доказами домовленості сторін про проценти та їх розмір на час укладення договору. У заяві позичальника від 26.11.2013 процентна ставка за користування кредитом не зазначена.

Окрім того, паспорт споживача кредиту від 05.01.2021 також не є належним доказом.

Без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг та за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком витяги з Тарифів та з Умов достовірно не підтверджують факт досягнення між сторонами такої домовленності.

З огляду на таке суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення простроченої заборгованості за процентами є недоведеним, а тому задоволенню не підлягає.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу в якій просить скасувати заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2024 у справі № 387/1771/23 в частині відмови в задоволенні возову про стягнення процентів за користування кредитом та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь банка заборгованість за процентами в сумі 27952,59 грн.

Апелянт не погоджується з рішенням суду в оскаржуваній його частині з тих підстав, що суд не врахував ту обставину, що 05.01.2021 року відповідач підписав і надав банку нову заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, що не є укладенням нового договору. Безпосередньо у цій заяві відповідача по справі вказано основні умови кредитування, зокрема, тип кредиту, сума кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитом (42,0 % річних для картоу «Універсальна» та 40,8% річних для карток «Універсальна Gold»), порядок повернення кредиту та сплати процентів.

Заборгованість по процентах, яку просить стягнути відповідач, виникла після підписання відповідачем заяви про приєднання від 05.01.2021.

Суд також не врахував, що відповідач не заперечував ні факт укладення договору на вказаних у позовній заяві умовах, ні розміру його боргу.

4.Відзив на апеляційну скаргу від відповідача у справі до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Ухвала суду апеляційної інстанції від 20.06.2024 про відкриття провадження у справі з роз`ясненням відповідачу права подати до суду відзив на апеляційну скаргу продовж 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, а також копія апеляційної скарги з додатками на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважаються врученими йому 03.07.2024 за зареєстрованим місцем його проживання (а. с. 93, 140).

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

5.Розгляд справи 19.09.2024

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.07.2024 розгляд справи призначено на 19.09.2024 о 12:00 у залі судових засідань за місцезнаходженням суду.

Апелянт АТ КБ «ПриватБанк» повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки-повідомлення) № 650 (а. с. 144).

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки-повідомлення) № 330 (а. с. 145), яка на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається йому врученою 14.08.2024.

Учасники справи в призначений час 19.09.2024 в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Крім того, згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до правової позиції, яку Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

6.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини справи:

Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку від 26.11.2013 між ПАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є АТ КБ «Приват Банк» (далі Банк), та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк видав ОСОБА_1 платіжну картку «Універсальна» з встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 25000 грн, який згодом банк збільшив до 105000 грн.

У анкеті-заяві ОСОБА_1 від 26.11.2013 зазначено, що він погодився з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, а також тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді. Зазначена заява скріплена підписом позичальника.

За даними виписки з особового (клієнтського) рахунку ОСОБА_1 за договором б/н за період 26.11.2023 - 20.10.2023 підтверджується факт користування ним грошовими коштами, які йому надав Банк.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 26.11.2013 № б/н станом на 17.10.2023 становить 129697,60 грн, яка складається з такого: заборгованості за «тілом» кредиту 101745,01 грн, заборгованості за простроченими процентами 27952,59 грн.

7.Апеляційний суд додатково встановив такі обставини:

Згідно із заявою ОСОБА_1 від 05.01.2021 про приєднання до Умов та Правил надання послуг він приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms у чинній на той час редакції, які разом з цією Заявою становлять Договір.

Згідно з п. 1 цієї заяви АТ КБ «ПриватБанк» є кредитодавцем, тип кредитування кредитна лінія, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета кредитування споживчі цілі, реальна процентна ставка для карток «Універсальна» - 42,0 % річних, а для карток «Універсальна Gold» - 40,8% річних, за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами за межами пільгового періоду і погашення кредиту місячними платежами 51,09 % річних, повернення кредиту здійснюється щомісячно 1-го числа місяця, наступного за яким здійснено витрату за кредитні кошти, розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно, а в разі прострочення 10% починаючи з 31 дня та 100% у разі прострочення з 181 дня (а. с. 33 40).

Заяву ОСОБА_1 від 05.01.2021 про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка міститься в матеріалах справи, була додана позивачем до позовної заяви, але суд першої інстанції цьому доказу оцінку не надав.

8.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній його частині не відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

В неоскарженій частині рішення суду першої інстанції не переглядається судом апеляційної інстанції.

9.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

9.1.Застосовні норми права та їх джерела

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Натомість за змістом ст. 599 ЦК України, виконання зобов`язання, проведеного належним чином, припиняє його.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

9.2.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

Встановивши що Банк надав відповідачу кредитні кошти, шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку, а той користувався цими коштами, але не здійснив їх повернення, місцевий суд стягнув «тіло» кредиту, але відмовив у задоволені позову в частині стягнення процентів так, як, на думку суду, матеріали справи не містять доказів, що саме ці витяги з Тарифів та з Умов і правил розумів відповідач і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету від 26.11.2013 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також доказів того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі ці Тарифи та Умови і правила містили домовленість сторін про проценти.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком так, як місцевий суд неповно з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Докази мають відповідати вимогам до їх належності, допустимості, достовірності та достатності (ст. ст. 77 - 80 ЦПК України).

У ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з цим позовом, АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 26.11.2013 між ним і ОСОБА_1 був укладений договір, за умовами якого відповідач у справі отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на офіційному сайті банка www.privatbank.соm.ua, складає договір між ними про надання банківських послуг, зокрема договір кредиту, за користування яким за умовами договору належить сплачувати проценти.

На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, до суду першої інстанції ним надано:

-анкету-заяву ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання послуг ПриватБанкі від 26.11.2013 (а. с. 32);

-витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» без підпису сторін у справі (а. с. 44);

-Умови та правила надання банківських послуг від 08.10.2013, які не місять підпису відповідача по справі (а. с. 45 80);

-довідка про видані ОСОБА_1 платіжні картки (а. с. 31);

-довідка про встановлений ОСОБА_1 кредитний ліміт (а.с. 30);

-паспорт споживчого кредитування від 05.01.2021 підписаний відповідачем, витяг із тарифів обслуговування преміальних (а. с. 41 43);

-заяву ОСОБА_1 від 05.01.2021 про приєднання до Умов та Правил надання послуг (а. с. 33 - 40);

-виписка з клієнтського рахунку ОСОБА_1 за договором № б/н за період 26.11.2013 20.10.2023 (а.с. 19 29);

-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 (а. с. 10 18).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з наданою місцевим судом оцінкою анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання послуг ПриватБанкі від 26.11.2013, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», Умовам та правилам надання банківських послуг від 08.10.2013.

Крім того, відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20, висновок місцевого суду про те, що паспорт споживчого кредиту виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, ознайомлення з ним та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Однак супереч нормі ст. 89 ЦПК України суд першої інстанції не дав оцінку доказу - заяві ОСОБА_1 від 05.01.2021 про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка містить дані про умови надання Банком кредиту, зокрема розмір фіксованої процентної ставки за кредитом, яка за картками «Універсальна» становить 42,0 % річних.

Підписавши цю заяву, ОСОБА_1 виявив свою волю на зміну умов договору з Банком від 26.11.2013 № б/н. вказані у заяві умови відповідали чинним на той час умовам Банку. Отже, сторони змінили умови раніше укладеного між ними договору, що відповідає нормі ч. 1 ст. 651 ЦК України.

Після подання ОСОБА_1 . Банку цієї заяви сторони договору виконували його, що підтверджується випискою з клієнтського рахунку ОСОБА_1 , згідно з якою відповідач використовував кошти, які надав йому Банк, а також частково виконував зобов`язання з повернення кредиту і сплати процентів, але не в повному обсязі.

Згідно з наданою позивачем випискою з клієнтського рахунку відповідача та розрахунком заборгованості Банк нарахував проценти за користування відповідачем кредитом за процентною ставкою, яка вказана у заяві ОСОБА_1 від 05.01.2021 42,0 % річних. Проценти нараховані Банком на суму використаного відповідачем кредиту відповідно строку користування. Заборгованість відповідача перед позивачем за процентами виникла з 21.10.2021 і надалі змінювалася з наростаючим підсумком та на кінець спірного періоду становила 27952,59 грн.

У суді першої інстанції відповідач не висував заперечень проти позову, зокрема щодо обставин, якими позивач обгрунтував свої вимоги (підстави виникнення порушеного відповідачем зобов`язання, розмір заборгованості), а також не заперечував проти наданих позивачем на підтвердженя цих обставин доказів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що місцевий суд дав оцінку не всім доказам, які містилися у справі, а саме заяві відповідача від 05.01.2021. Через це він неповно встановив обставини, які мають значення для справи, що потягло неправильність висновків суду та неправильне застосування ст. 1054, ст. 156-1 ЦК України й безпідставну відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах.

10.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 364 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції, в оскарженій його частині, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом за період з 21.10.2021 по 17.10.2023 в сумі 27952,59 грн.

11.Про судові витрати

Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з п.п. «б», п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що судові витрати позивача, які він поніс у зв`язку з поданням до суду першої інстанції позовної заяви (судовий збір в сумі 2684 грн), суд першої інстанції присудив йому з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а суд апеляційної інстанції задовольняє позов повністю, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача повністю.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація за сплачений позивачем судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в сумі 4026 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2023 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення процентів за користування кредитом скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» проценти за користування кредитом в сумі 27952,59 грн.

Змінити розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» компенсацію за сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 2684,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» компенсацію за сплачений судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в сумі 4026 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.10.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник