ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Барильської А.П., Демченко Е.Л.,

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2024 рокуматеріали даної справи направлено до суду першої інстанції для відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі №202/18514/13-ц , що перебувала на розгляді в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, провадження за яким закінчено ухваленням судового рішення 28 січня 2013 року, яке 15 лютого 2016 року зареєстроване у Єдиному державному реєстрі судових рішень та оприлюднено 22 лютого 2016 року на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за № 55713733 в частині: -копії позовної заяви; - розрахунку заборгованості за кредитом; -договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року між поручителем ПАТ « АКЦЕНТ-БАНК» та ПАТ КБ «ПриватБанк» з додатком №1( відомості про боржників); -копії кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 ; -довідки про державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк»; -довіреності на підтвердження повноважень представника на час розгляду позову; -банківської ліцензії ПАТ КБ « ПриватБанк»; -платіжного доручення №; -копії заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2013 року, за змістом якого суд вирішив позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 (39032, Полтавська обл., Глобинський р-н., с. В-Кринки, ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № DN81AR02000184 від 18 грудня 2007 року у сумі 123 519 грн. 02 коп. яка складається з 38 140,78 грн. заборгованість за кредитом; 28 408,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 13 444,69 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 43 525,50 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк суму 10 000,00 грн. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк сплачений судовий збір у розмірі 1 335 грн. 19 коп. В іншій частині позову відмовити; -копії виконавчого листа; - ухвали Індустріального районного суду від 30 серпня 2016 року про видачу дублікату виконавчого листа; - копії дублікату виконавчого листа. В іншій частині відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що зібрані докази не містять достатніх зібраних матеріалів для точного повного відновлення втраченого судового провадження, крім зазначених вище матеріалів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що для вирішення питання про відновлення провадження суд повинен вживати суд повинен вживати всіх необхідних заходів для витребування інших, крім тих, які подані учасниками справи, необхідних документів.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Так, судом встановлено, що з відповіді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2024 року встановлено про неможливість надіслати на розгляд апеляційного суду матеріали цивільної справи №202/18514/13-ц, тому що така справа (провадження №2/202/1437/2013 та № 6/202/272/2016) знищена по закінченню строків зберігання. Також, судом досліджені надані позивачем копії документів, що збереглися: копія позовної заяви, та копії документів для обґрунтування позову: розрахунок заборгованості за кредитом, договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року між поручителем ПАТ Акцент-Банк та ПАТ КБ «ПриватБанк», відомості про боржників, копія кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , копію паспорту та ІНН ОСОБА_2 , довідки про державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк», довіреність на підтвердження повноважень представника на час розгляду позову, банківська ліцензія, платіжне доручення, копія заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2013 року, копія виконавчого листа, ухвала Індустріального районного суду від 30 серпня 2016 року про видачу стягувачу дублікату виконавчого листа, копія дублікату виконавчого листа.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень під номером 55713733 в реєстрі значиться рішення в справі №202/18514/13-ц від 28 січня 2013 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначеним рішенням позовні вимоги задоволені частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 (39032, Полтавська обл., Глобинський р-н., с. В-Кринки, ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № DN81AR02000184 від 18 грудня 2007 року у сумі 123 519 грн. 02 коп. яка складається з 38 140,78 грн. заборгованість за кредитом; 28 408,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 13 444,69 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 43 525,50 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк суму 10 000,00 грн. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк сплачений судовий збір у розмірі 1 335 грн. 19 коп. В іншій частині позову відмовити.

Таким чином, на підставі досліджених документів, наданих позивачем по справі для відновлення провадження, та відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом безспірно встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №202/18514/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розгляд якої завершився 28 січня 2013 року ухваленням рішення.

Відновлюючи частково втрачене судове провадження суд першої інстанції виходив з того, що зібрані докази не містять достатніх зібраних матеріалів для точного повного відновлення втраченого судового провадження, крім зазначених вище матеріалів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 488 ЦПК України передбачено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Як вбачається із Узагальнення практики розгляду судами деяких питань, пов`язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) право на справедливий суд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу в розумінні статті 6 Конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, "Брумареску проти Румунії" від 28 листопада 1999 року, "Бакай та інші проти України" від 9 листопада 2004 року).

Нормами ЦПК України не передбачено з якою метою може бути ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження. Однак відповідно до вимог, які ставляться до заяви про відновлення втраченого судового провадження, зазначення у ній мети відновлення є обов`язковим.

Саме від мети відновлення судового провадження може залежати обсяг документів втраченого судового провадження, які будуть відновлені. При цьому питання щодо обсягів відновлення втраченого судового провадження законодавцем віднесено на розсуд суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Отже доводи апеляційної скарги про те, що для вирішення питання про відновлення провадження суд повинен вживати суд повинен вживати всіх необхідних заходів для витребування інших, крім тих, які подані учасниками справи, необхідних документів, є безпідставними.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи питання про відновлення втраченого судового провадження, судом першої інстанції було дотримано вимоги процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Е.Л. Демченко