Дата документу 14.11.2024
Справа № 334/7957/24
Провадження № 2/334/3095/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Богач А.О., звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 09.01.2013 року по справі №0809/7125/2012 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Згідно рішення Апеляційного суду Запорізької області від 06.08.2013 року по справі 0809/7124/2012 (№ 22-ц/778/3953/13р): «Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 750 грн. кожного місяця до досягнення ОСОБА_5 повноліття».

Станом на теперішній час, розмір аліментів та спосіб їх стягнення, що був присуджений з Відповідача відповідно до наведеного вище рішення суду не забезпечує покриття навіть половини потреб дитини, оскільки вони поступово з її віком збільшуються.

Відповідач як батько неповнолітньої доньки абстрагувався від належного її забезпечення. Станом на теперішній час, його заборгованість за аліментами становить 32 714,00 грн., що підтверджується Розрахунком ВП 41378064 заборгованості зі сплати аліментів.

Позивачка вважає за необхідне зважаючи на реалії сьогодення та обставини життя доньки та її потреби, просити суд змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) Відповідача.

З огляду на вищевикладене, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 06.08.2013 р. по справі №0809/7124/2012 (№ 22- ц/778/3953/13р) на утримання ОСОБА_5 з твердої грошової суми у розмірі 750 гривень кожного місяця на 1/4 частку від заробітку (доходу) платника аліментів, а саме: Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2024 року провадження у справі було відкрите в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача адвокат Богач А.О. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до початку слухання справи надав до суду заяву в якій зазначив, що проти заявленого позову не заперечує, просить розглянути справу без його участі, стягнути з нього 50% судового збору у зв`язку із визнанням позову.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.08.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 .

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2013 року по справі №0809/7125/2012 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 06.08.2013 року по справі 0809/7124/2012 (№ 22-ц/778/3953/13р) було стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 750 грн. кожного місяця до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

11.09.2021 року позивачка ОСОБА_4 вступила у шлюб, у зв`язку з чим змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.

Згідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки)

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивачка. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.07.2019 у справі ЄУН № 415/4386/16-ц.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на зміні законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на утримання дитини, недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини.

Розмір аліментів не має бути нижчим, ніж встановлено законом і цей гарантований мінімальний розмір станом на 2024 року прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років становить: -3196 гривень.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність зміни аліментів, що стягуються з відповідача у твердій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 142, 178, 206, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст.181-183, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 06.08.2013 року з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) батька дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення аліментів у новому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса : АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Баруліна Т. Є.