Справа № 128/2503/24
10 жовтня 2024 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - Фанда О.А.,
за участю секретаря судових засідань Олексієнко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Вінниці цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію,-
20 червня 2024 року ТОВ «Енера Вінниця» звернулось до суду з вищевказаним позовом про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» звертається до суду за захистом свого порушеного права, що виникло на підставі договірних відносин з постачання електричної енергії, шляхом приєднання останнього до умов публічного договору приєднання - Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в порядку та у спосіб визначений законом, шляхом примусового виконання обов`язку в натурі .
Товариство здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429), починаючи з 01.01.2019 року.
Товариство здійснює постачання електричної енергії до домоволодіння Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 ., відповідно до умов публічного договору приєднання - Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Згідно сальдово - оборотної відомості за Боржником значиться заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 7 304,88 грн. (сім тисяч триста чотири грн. 88 коп.) за період з серпня 2023 р. по 31 травня 2024 року.
Станом на 21 червня 2024 року відповідач має заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію в сумі 7 304,88 грн. (сім тисяч триста чотири грн. 88 коп.) не оплатив, що змушує Товариство звертатися до суду з даним позовом.
Посилаючись на вказані обставини позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 серпня 2023 п. по 31 травня 2024 р. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, правом на подання письмового відзиву не скористався, клопотання про відкладення судового засідання не подавав.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом розглянуто справу в заочному порядку.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно сальдово - оборотної відомості за Боржником значиться заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 7 304,88 грн. (сім тисяч триста чотири грн. 88 коп.) за період з серпня 2023 року по 31 травня 2024 року.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1 ЗаконуУкраїни «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачальник універсальної послуги це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України; споживач це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
Пункт 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, встановлює, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до абз. 4 п. 13 розділу XVII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, упродовж трьох років з 1 січня 2019 року виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.
Законом України «Про ринок електричної енергії» не встановлено обов`язок постачальника універсальних послуг, тобто, позивача, надсилати побутовим споживачам заяви-приєднання, а підписання споживачем такої заяви приєднання не є виключною умовою для приєднання до умов Договору постання універсальних послуг. Здійснивши факт споживання електричної енергії та оплату виставлених рахунків, відповідач у належній формі приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Таким чином, суд дійшов висновку, що фактичне споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії з 01 січня 2019 та наявність відкритого на її ім`я особового рахунку свідчить про її приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що був розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ», як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: фактом споживання, оплати електричної енергії, відкриттям особового рахунку (п. 3.2.13 Правил).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.
Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятій споживачем.
Однак, в порушення умов договору відповідач у встановлений строк не здійснив оплату в повному обсязі за спожиту електричну енергію, що була поставлена йому позивачем.
За змістом статей 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах діє принцип презумпції винуватості боржника.
Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях, сформованих у постановах ВСУ від 26.04.2016 у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59 цс13 та від 18.11.2015 у справі № 6-582цс15, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.
За встановлених обставин, перевіривши підстави та порядок нарахування вартості постачання електричної енергії, зважаючи на те, що зазначена вартість у добровільному порядку відповідачем не відшкодована, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, законний та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 614 ЦК України, Законом України Про ринок електричної енергії, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 р., ст.ст. 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя О.А. Фанда