Провадження №2/359/3335/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 30 серпня 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4 . Не зважаючи на це, позивач не бажає жити однією сім`єю з ОСОБА_2 , збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем.

ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.14), в якій він не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

30 серпня 2001 року ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований у ВРАГС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №250. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 30 серпня 2001 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4 . Це підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 23 січня 2003 року та серії НОМЕР_3 від 11 грудня 2014 року (а.с.7, 8).

Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Встановлено, що ні позивач, ні ОСОБА_2 не бажають жити однією сім`єю. Вони не мають жодного наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Примушування їх до шлюбу не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та відповідачем, належить розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 11 вересня 2024 року (а.с.4). Пред`явлений нею позов задоволений.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 30 серпня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №250, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець