ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3535/24 Справа № 214/3092/22 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд ускладі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Бортник В.А.

сторони справи

позивач- ОСОБА_1

відповідач - Кредитна спілка «Бебко-Фінанс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 на заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року, ухваленого суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

У липні 2022 року позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Кредитної спілки «Бебко-Фінанс» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 15.03.2021 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №267/д/2021 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 50 000 грн. 00 коп. в якості вкладу на строк до 15.04.2022 року.

13.05.2021 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №449/д/2021 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 20 000 грн. 00 коп. в якості вкладу на строк до 13.06.2022 року.

04.01.2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №1/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 50 000 грн. 00 коп. в якості вкладу на строк до 04.02.2023 року.

04.01.2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №2/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 30 000 грн. 00 коп. в якості вкладу на строк до 04.02.2023 року.

14.01.2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №14/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 24 000 грн. 00 коп. в якості вкладу на строк до 14.02.2023 року.

Таким чином, за період з 15.03.2021 року по 14.01.2022 року позивач внесла на депозитний рахунок КС «Бебко-Фінанс» грошові кошти у сумі 174 000 грн. 00 коп. У зв`язку із введенням в країні режиму воєнного стану та перебування м. Херсон під окупацією, позивач лишилась без роботи та засобів до існування, гуманітарна допомога у місто не доставлялась. Спроби позивача домовитись з відповідачем про дострокове розірвання укладених між ними договорів не увінчались успіхом, відповідач категорично відмовився повертати кошти, навіть по договорам, строк дії яких сплив. У зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду із даним позовом за захистом порушених прав.

Просила розірвати договір №1/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, який був укладений 04.01.2022 року між нею та Кредитною спілкою «Бебко-Фінанс»; розірвати договір №2/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, який був укладений 04.01.2022 року між нею та Кредитною спілкою «Бебко-Фінанс»; розірвати договір №14/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, який був укладений 14.01.2022 року між нею та Кредитною спілкою «Бебко-Фінанс»; стягнути з відповідача на її користь 17 4000 грн. 00 коп., отриманих за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, а також стягнути витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Бебко-Фінанс» про захист прав споживачів.

Представник позивача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

При цьому, представник позивача вважає хибною думку суду про те, що позивачем не надано доказів звернення до відповідача з приводу дострокового розірвання договору та відповідно відмови відповідача у їх розірванні та відмови у виплаті вкладів, як за договорами строк дії яких скінчився, так і по договорам, які позивач просила достроково розірвати.

Вказує, що позивач уклала з відповідачем чотири договори про залучення строкового внеску (вкладу) строком на 13 місяців на загальну суму 174 000 грн., при цьому на час звернення до суду 04.07.2022 по двом з чотирьох договорів закінчився строк їхньої дії, а на час ухвалення рішення у справі закінчився строк дії всіх правочинів укладених між сторонами.

Представник позивача зазначає, що умовами договорів сторони погодили між собою кінцевий строк розміщення внеску (вкладу), конкретний день повернення суми внеску з нарахованими на нього процентами та строк дії договору в цілому, а також можливість розірвати договори в судовому порядку.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку представника позивача ОСОБА_2 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав. Скасувати заочне рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.03.2021 року між позивачем та КС «Бебко-Фінанс» було укладено договір №267/д/2021 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого на умовах строковості, зворотності та платності позивач внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 50 000 грн. 00 коп. на строк до 15.04.2022 року. Відповідно до п. 2.2 встановлена процентна ставка у розмірі 16% річних (а.с.5-6).

13.05.2021 року між позивачем та КС «Бебко-Фінанс» було укладено договір №449/д/2021 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого на умовах строковості, зворотності та платності позивач внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 20 000 грн. 00 коп. на строк до 13.06.2022 року. Відповідно до п.2.2 встановлена процентна ставка у розмірі 16% річних (а.с.6 зворот - 7).

04.01.2022 року між позивачем та КС «Бебко-Фінанс» було укладено договір №1/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого на умовах строковості, зворотності та платності позивач внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 50 000 грн. 00 коп. на строк до 04.02.2023 року. Відповідно до п.2.2 за внеском встановлена процентна ставка у розмірі 14% річних (а.с.8-9).

Цього ж дня, 04.01.2022 року між позивачем та КС «Бебко-Фінанс» також було укладено договір №2/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого на умовах строковості, зворотності та платності позивач внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 30000 грн. 00 коп. на строк до 04.02.2023 року. Відповідно до п. 2.2 за внеском встановлена процентна ставка у розмірі 14% річних (а.с.9 зворот - 10).

14.01.2022 року між позивачем та КС «Бебко-Фінанс» було укладено договір №14/д/2022 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого на умовах строковості, зворотності та платності позивач внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 24000 грн. 00 коп. на строк до 14.02.2023 року. Відповідно до п. 2.2 за внеском встановлена процентна ставка у розмірі 14% річних (а.с.11-12).

Факт внесення ОСОБА_1 коштів на депозитний рахунок по договорах підтверджується відповідними касовими чеками (а.с.12 зворот).

Відповідно до п. 6.4 кожного окремо договору, укладеного між позивачем та відповідачем, сторони погодили, що член кредитної спілки (вкладник) не має права достроково в односторонньому порядку розірвати Договір.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні її позовних вимог виходив з їх недоведеності, оскільки позивачем не надано доказів звернення до відповідача з приводу дострокового розірвання договорів та відповідно доказів відмови відповідача у їх розірванні та відмови у виплаті вкладів, як за договорами, строк дії яких скінчився, так і по договорах, які позивач просила достроково розірвати.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами представника позивача ОСОБА_2 Викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частина 2 ст.651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 року в справі №121/11524/17.

За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно з ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи представника позивача викладені в апеляційній скарзі погоджується з висновком суду першої про необґрунтованість та недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, оскільки позивачем суду не надано доказів звернення до відповідача з приводу дострокового розірвання договорів та відповідно доказів відмови відповідача у їх розірванні та відмови у виплаті вкладів, як за договорами, строк дії яких скінчився, так і по договорах, які позивач просила достроково розірвати.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, ч.1 ст.369, ст.374, ст.375, ст.ст.381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 червня 2024 року.

Головуючий:

Судді: