Справа № 761/8233/24
Провадження № 2/761/6018/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путрі Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в спрощеному позовному провадження в заочному порядку цивільну справу за позовом АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача 140995,95 грн заборгованості за договорами №102 від 26.09.2018 р., №401 від 02.02.2021 р.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між сторонами були укладені кредитні договори №102 від 26.09.2018 р. (видано кредит на суму 29000,00 грн), №401 від 02.02.2021 р. (видано кредит на суму 78263,33 грн).

Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, має заборгованість станом на 01.01.2024 р. в загальному розмірі 140995,95 грн, а саме: за договором №102 від 26.09.2018 р. в сумі 44623,84 грн, з яких 27899,29 грн - заборгованість за кредитом, 16724,55 грн - заборгованість за процентами; за договором №401 від 02.02.2021 р. в сумі 96372,11 грн, з яких 71696,18 грн - заборгованість за кредитом, 16,581 грн - заборгованість за процентами; 24659,35 грн - заборгованість за комісією.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання свого представника не направила, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направила.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2018 р. ОСОБА_1 підписала Заяву №102 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ», за якою встановлено початковий кредитний ліміт 12000,00 грн, як було збільшено до 29000,00 грнг, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту.

02.02.2021 р. ОСОБА_1 підписала Заяву №401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ». Сума кредиту: 78263,33 грн,цільове призначення: загальні споживчі цілі; строк: 48 місяців, розмір процентної ставки: 0,01 % річних, погоджено графік платежів. Пунктом 4 заяви про приєднання визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, який становить 1,99 %. Факт надання коштів в сумі : 78263,33 грн підтверджується платіжною інструкцією від 02.02.2021р.

В матеріалах справи містяться копії публічних пропозицій ПАТ «ПУМБ», які діяли станом на дату укладення договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до пункту 5.1.7. передбачено, що клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У зв`язку з невиконання відповідачем вимог договору, у останньої утворилась заборгованість станом на 01.01.2024 р. в загальному розмірі 140995,95 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості, а саме: за договором №102 від 26.09.2018 р. в сумі 44623,84 грн, з яких 27899,29 грн - заборгованість за кредитом, 16724,55 грн - заборгованість за процентами; за договором №401 від 02.02.2021 р. в сумі 96372,11 грн, з яких 71696,18 грн - заборгованість за кредитом, 16,59 грн - заборгованість за процентами; 24659,35 грн - заборгованість за комісією.

Між тим, у заяві №401 від 02.02.2021 р. на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ» передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції від 01 січня 2017 року) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право-відношення.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Однак, встановивши у заяві №401 від 02.02.2021 р. на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорті споживчого кредиту сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1,99 % від суми кредиту, банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості.

Отже відповідні дії банку вносять істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими.

Схожих висновків щодо дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими дійшов Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20 (провадження №61-17825св21).

Враховуючи вищенаведене, положення пункту 4 Заяви №401 від 02.02.2021 р. на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ» щодо обов`язку сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

З огляду на викладене, обґрунтованим є стягнення з відповідача заборгованості за договором №102 від 26.09.2018 р. в сумі 44623,84 грн, з яких 27899,29 грн - заборгованість за кредитом, 16724,55 грн - заборгованість за процентами; за договором №401 від 02.02.2021 р. в сумі 71712,77 грн, з яких 71696,18 грн - заборгованість за кредитом, 16,59 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1998,48 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено 82,5 %)

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК України, ст.ст. 610, 625, 1054 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», суд -

ВИРІШИВ:

Позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АТ «ПУМБ» (адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) заборгованість за договором №102 від 26.09.2018 р. в сумі 44623,84 грн,, за договором №401 від 02.02.2021 р. в сумі 71712,77 грн та судовий збір в розмірі 1998,48 грн., а всього 118335,09 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення коштів (комісії), - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 11.06.2024

Суддя: Осаулов А.А