Справа № 953/5006/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі
судді - Муратової С.О.,
за участю секретаря Драгана О.А.,
представника відповідача - адвоката Лушкіна М.Ю.,
05.10.2023 між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Макєєвим В.М. було укладено договір про надання юридичних послуг №05-10/23. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає Замовнику послуги захисту прав та інтересів Замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій Замовник є учасником. Згідно пункту 3.1 зазначеного договору Вартість послуг Адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого Адвокатом часу на надання послуг становить 1000 грн. без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг, надісланих Адвокатом та погоджених із Клієнтом. 07.03.2024 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Макєєвим А.М. підписано Акт №1 приймання-передачі наданих послуг, згідно якого Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги відповідно до Договору №05-10/23 про надання юридичних послуг від 05.10.2023. Зазначений акт містить детальний опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг. Згідно платіжної інструкції ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було здійснено оплату наданих адвокатом Макєєвим А.М. юридичних послуг. За таких обставин, у суду є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, що були понесені позивачем.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2024, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 39).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 41).
02.07.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лушкіна М.Ю. на позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить відмовити ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі; відмовити ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у стягненні з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі або зменшити розмір таких витрат (у разі висновку Суду про їх стягнення) (а.с. 50-56).
На обґрунтування відзиву зазначив, зокрема, що позивач вказує, що відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Однак, зі змісту розділу IV та V Акцепту Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (надалі - Акцепт) вбачається, що умови сплати платежів передбачені Договором та невід`ємними складовими до Договору, діюча редакція якого розміщена за електронною адресою www.alfabank.com.ua. Утім, матеріали позовної заяви не містять підтверджень, що саме цей Договір, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи оферту про Акцепт, за відсутності підпису відповідача на відповідному примірнику Договору, а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови саме у зазначеному Позивачем розмірах і порядках нарахування. Вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, адже Договір, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, міг неодноразово змінюватися самим Банком з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати у будь-яку редакцію умови, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови Договору, посилання позивача на умови Договору, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до ймовірно укладеного із Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Дані із сайту банку належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування. Звертає увагу, що зі змісту Оферти вбачається, що згідно розділу ІІ Оферти клієнт просив випустити карту строком на "З (три)" - без визначення "дні", "місяці", "роки"'. Відтак, відсутні підстави вважати, що відповідач погоджував умови, зокрема, щодо строку кредитування, на якому наполягає позивач. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту погодження з відповідачем умов кредитного договору. Матеріали справи не місять доказів, на підставі яких суд міг би дослідити редакцію умов нібито обраної відповідачем програми кредитування. Разом з цим, наголошує, що позивачем не підтверджено й сам факт видачі міжнародної кредитної картки МС DEBIT WORLD та встановлення кредитного ліміту згідно Оферти у розмірі 200 000 грн по картці, адже матеріали справи таких доказів не містять. Вказана обставина повною мірою спростовує факт укладення кредитного договору між відповідачем та АТ «АЛЬФА-БАНК».
Представник зазначає, що оскільки паспорт споживчого кредиту з зазначеними у ньому банківськими тарифами є лише інформаційним документом, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору. Відтак, відсутні підстави для врахування наданого позивачем паспорта споживчого кредиту як належного доказу погодження відповідачем умов кредитування, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначеному в цьому документі розмірах і порядках нарахування. Отже, вважає, що оскільки відповідачем не було надано згоди на умови сплати процентів за користування кредитними коштами, не ознайомлено з графіком сплати таких платежів та з іншими умовами кредитування, нарахування Позивачем будь-якої заборгованості є безпідставним. Як вбачається з матеріалів справи, надана позивачем виписка по рахунку не засвідчена підписом особи, яка її склала та не містить накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи. Відтак, така виписка по рахунку не може бути взята судом до уваги. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитному договору - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Виписка по рахунку повинна була бути передана позивачеві при укладенні Договору факторингу 20.09.2021, натомість така виписка на останньому аркуші містить посилання на можливість отримання більш детальної інформації у контакт-центрі Сенс Банку, який діє з 01.12.2022. Таким чином, вважає, що вказана обставина додатково підтверджує неналежність даної виписки по рахунку, яка не була передана АТ "Альфа-Банк" при укладенні з позивачем Договору факторингу. Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що позивачем частина коштів зараховувалася як комісія за розрахунково-касове обслуговування. Як вбачається зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості, банк нараховував відсотки за користування кредитом поза межами строку кредитування (строку дії договору), і тим самим збільшував тіло кредиту, що є неправомірним. Розрахунок кредитної заборгованості не є належним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах, не надано доказів видачі картки та видачі кредиту, будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано.
Представник вважає, що ураховуючи дату укладення кредитного Договору та строк кредитування, на який посилається позивач, строк позовної давності позивачем пропущено. Відтак, відповідач просить застосувати строк позовної давності.
У позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7100 грн. Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.10.2023 між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Макєєвим В.М. було укладено договір про надання юридичних послуг №05-10/23 та 07.03.2024 підписано Акт №1 приймання-передачі наданих послуг, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги відповідно до Договору №05-10/23. Враховуючи принцип диспозитивності, обгрунтованості та пропорційності, характер та час, витрачений на виконання адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100 грн. та просить у їх стягненні відмовити. У разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, просить зменшити розмір таких витрат до 500 грн, адже заявлений позивачем розмір, на думку відповідача, не відповідає критерію розумності та пропорційності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 03.10.2024 на електрону адресу суду в систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» Плачинди К.О., в якій він просив проводити судове засідання без участі представника позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Позовну заяву підтримує в повному обсязі та просив задовольнити (а.с. 75).
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лушкін М.Ю. (в режимі відеоконференції) заперечував проти задоволення позовної заяви, підтримав ввідзив на позовну заяву.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 13.10.2017, яка підписана ОСОБА_1 (номер угоди - відсутній), відповідно до якої, між іншим, останній надав згоду на договірне списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 , та запропонував відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні й кредитувати рахунок, та встановити відновлювальну кредитну лінію строком на три з моменту випуску (а.с. 5).
13.10.2017 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 35.99% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 5).
Крім того, ОСОБА_1 13.10.2017 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена, зокрема, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с. 6).
20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №3, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Альфа-Банк» за плату, а АТ «Альфа-Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуває належне АТ «Альфа-Банк» право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 та Додатку №1-2 до Договору (а.с. 8-12).
Згідно Додатку №1-1 до Договору факторингу №3 від 20.09.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право вимоги за договором №ССNG-630760720 від 13.10.2017 ОСОБА_1 (а.с. 13-15).
Позивачем надано виписку по рахунку з кредитною картою за період з 13.10.2017 по 08.04.2024 за договором №630760720 ОСОБА_1 , рахунок № НОМЕР_3 (а.с. 18-29).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, вказаний розрахунок складений відносно ОСОБА_1 за договором №630949756 (а.с. 30).
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.
Статтею 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст.512 ч. п.1 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Надані позивачем копія оферти не містять посилання на номер рахунку № НОМЕР_3 , виписку за яким надано позивачем на підтвердження факту наявності між сторонами зобов`язань, а також даних про акцептування даної оферти банку, номеру кредитного договору, за яким надано розрахунок заборгованості та відступлено право вимоги на користь позивача, доказів укладення самого договору, про які йдеться в оферті (Договір, примірний графік та розрахунок сукупної вартості, тарифи, які є невід`ємною частиною договору) за якими виникла заборгованість й погодження їх умов, що позбавляє можливості пересвідчитись у акцептуванні угоди і дійсного розміру заборгованості. А наявність численних розбіжностей в номерах рахунків, номерах кредитних договорів та інших доказів, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, як наявність договірних відносин між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого за договором № ССNG-630760720 від 13.10.2017 є позивач.
Посилання позивача на ознайомлення відповідача з паспортом споживчого кредиту, а також підписання ним угоди не підтверджено жодними доказами, посилання позивача на те, що вказаний документ містив якісь умови, в тому числі щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами є безпідставним, оскільки до суду не представлено цих доказів на підтвердження цих обставин.
З приводу наданої до позову виписки по рахунку суд зазначає наступне.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.
До суду не представлено доказів, що виписка по рахунку № НОМЕР_3 стосується договірних відносин з відповідачем за офертою від 13.10.2017, в якій рахунок зазначено № НОМЕР_2 .
З приводу заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог.
Таким чином, в даній справі заява про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги судом не визнаються обґрунтованими та доведеними.
З огляду на те, що надані позивачем докази на підтвердження факту набуття права вимоги містять посилання на договір № ССNG-630760720 від 13.10.2017, в той час як на підтвердження факту наявності зобов`язань між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» позивач надає лише копію оферти без номеру та строку, тому відсутні підстави вважати останнього таким, що набув статусу кредитора за зобов`язанням № ССNG-630760720 від 13.10.2017.
В оферті, що надана представником позивача до позову також відсутнє зазначення строку дії договору, який мали намір сторони укласти, так у розділі ІІ оферти (а.с. 5) зазначено: прошу випустити міжнародну платіжну карту MC Debit World строком дії 3(три) з моменту випуску.
За таких обставин, із зазначеного формулювання оферти неможливо встановити на який саме період було запропоновано укласти договір дні, місяці, роки, інших доказів на підтвердження укладеного між сторонами договору, а також його суттєвих умов до суду також не представлено.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Таким чином, скільки позивачем на підтвердження своїх вимог не надано жодних доказів прийняття АТ «Альфа-Банк» пропозиції за офертою від 13.10.2017, а інформація наявна в матеріалах справи, а саме - виписка по рахунку не містить даних які б пов`язували її з офертою від 13.10.2017, тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.
Враховуючи, що у задоволенні позовної заяви відмовлено, позовні вимоги в частині стягнення сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу також задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, суд,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (ІКЮО: 40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Представник відповідача: адвокат Лушкін Микола Юрійович (м. Київ, вул. Нижній Вал, 17).

Суддя Муратова С.О.