Справа № 214/9577/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 зазначивши, що він з 12 лютого 2011 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб.

Однак позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Так, відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Статтею 4 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У тексті позовної заяви сторона позивача посилається на звільнення його від сплати судового збору на підставі частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частин першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, у справі, якщо позивачами є військовослужбовці.

Згідно частини другої статті 8 вказаного Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Проте, наведені в обґрунтування заявленого клопотання доводи не можуть слугувати достатньою підставою для задоволення клопотання, оскільки заявником не надано довідку про річний дохід заявника, що унеможливлює встановлення розміру річного доходу за 2021 рік. Отже, заявником не надано доказів відсутності можливості сплатити судовий збір.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136ск20).

Так відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 9901/77/20 (провадження № 11-131заі20), для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI необхідно надати довідку з органу Державної податкової служби України про розмір її доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Крім того, згідно частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

У тексті позовної заяви зазначено про статус позивача як військовослужбовця, однак у матеріалах справи наявні копії посвідчення учасника бойових дій та військового квитка, які не підтверджують статус позивача як військовослужбовця на час звернення до суду.

Тому позивачу слід надати докази на підтвердження статусу військовослужбовця та майнового стану чи сплатити судовий збір у порядку та розмірі, встановлені Законом України «Про судовий збір», а саме у сумі 1 211,20 грн. грн. за вимогу про розірвання шлюбу, за наступними реквізитами:

Отримувач коштівГУК у Дн-кiй обл/Сакс.р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37988155
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Рахунок отримувачаUA0004650
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу101 __________( реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи) Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ позивача), Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу (назва суду, де розглядається справа)

При цьому суд також звертає увагу позивача на позицію Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 11 вересня2024 року у справі № 567/79/23 (провадження № 14-93цс24), зазначила, що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VIз урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір" суд має врахувати предмет та підстави позову, а також перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», аналіз яких указує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, які стосуються пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Крім того, відповідно до положень абзацу 1 частини шостої статті 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з підпунктами 5.5, 5.6 пункту 5 «Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - положення ЄСІТС), користувач ЄСІТС (користувач) - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень. Ідентифікаційні дані особи - для юридичних осіб: ідентифікаційний код юридичної особи (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, - код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - далі ЄДРПОУ); для фізичних осіб - підприємців: реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП), для адвокатів - номер та дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; для фізичних осіб: унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР), реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або номер і серія паспорта. Для фізичних осіб - громадян України номер і серія паспорта є ідентифікаційними даними виключно за відсутності у такої фізичної особи РНОКПП або УНЗР.

Однак, представником позивача адвокатом Івасик Т.Р., якою в інтересах позивача ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву та зазначено про наявність електронного кабінету, не вказано реєстраційного номера облікової картки платника податків, з метою подальшої ідентифікації вказаної особи в підсистемі «Електронний суд», а подана позовна заява з додатками до неї не містять беззаперечних доказів наявності в адвоката Івасик Т.Р. електронного кабінету, про що також Верховний Суд наголошував в ухвалі від 08 грудня 2023 року у справі № 904/2161/22.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків повідомивши, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 607/23244/21 (провадження № 14-116цс22), ухвала оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надавши позивачу строк для усунення недоліків, терміном десять днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко