Провадження №2/369/7156/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

У серпні 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про забезпечення позову. Просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площа 0,1038 га, за адресою; АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Свою заяву мотивував тим, що 21 липня 2020 року між ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець зобов`язується збудувати багатоквартирний житловий будинок на земельній ділянці площею 0,1038 га, кадастровий номер :03:006:0030, що знаходиться в АДРЕСА_1 та передати у власність покупцю квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 25,6 кв. м.

На виконання умов зазначеного договору під час його укладення позивач передав, а продавець прийняв грошову суму в розмірі 306 260,00 грн.

Однак, станом на теперішній час свої зобов`язання продавець не виконав.

Ураховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими та містять зобов`язальний характер, позивачем було заявлено до суду також вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3 % річних з моменту прострочення зобов`язання по день ухвалення судового рішення.

Тобто, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача станом на момент подання цього позову орієнтовно складає 476 116,66 грн.

Як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Продавцю належить земельна ділянка площею 0,1038 га, кадастровий номер :03:006:0030 та близько 20 об`єктів (квартир: № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 та нежитлові приміщення № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ), яка знаходяться в недобудові, розміщеній на цій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, позивачці стало відомо, що по факту вказані приміщення та квартири відсутні. Стосовно цих об`єктів нерухомості існують цивільні спори. Крім того, ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області у інших аналогічних цивільних справах було накладено арешти на ці квартири і приміщення з метою забезпечення позовних вимог. Поряд з цим, земельна ділянка не є спірною, належить відповідачу, і саме тому позивач вважає, що накладення арешту на цю земельну ділянку буде єдиним та ефективним способом захисту прав та інтересів ОСОБА_2 , як інвестора та покупця.

Враховуючи викладене, наведені у заяві про забезпечення позову факти та обґрунтування, предмет даного позову, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, позивач уважає за необхідне та доцільне вжиття заходів забезпечення позову у цій справі у спосіб накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 , так як застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача.

Враховуючи викладені обставини в заяві просив суд задовольнити заяву.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи представника позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено можливість накладення арешту в порядку забезпечення позову на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. За загальним правилом, арешт як спосіб забезпечення накладається з метою збереження майна, яке може бути відчужене відповідачем, і коли він відповідає за законом своїм майном за зобов`язаннями, що виникають зі спірних правовідносин.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Так, представник позивача просить суд накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0030, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу квартири продавець зобов`язувався збудувати будинок на земельній ділянці площею 0,1038 га, кадастровий номер :03:006:0030.

Враховуючи викладені обставини суд приходить до переконання, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки накладення арешту на вищевказану земельну ділянку може вплинути на права інших осіб покупців квартир, які укладали договори купівлі-продажу квартир на даній земельній ділянці та не є учасниками справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153,258 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської .

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ