Справа 206/3173/24
Провадження 2/206/1307/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря судового засідання Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 від позивача до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50000, 00 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 3535,00 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнень, позивач зазначає, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2024 року по справі № 206/2756/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вироком встановлено, що 22.05.2024 приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_1 , зустрів свою сусідку ОСОБА_1 , яка перебувала за вищезазначеною адресою. Під час спілкування, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , в той же день та час, знаходячись за вищевказаною адресою, стоячи на відстані витягнутої руки, обличчям до ОСОБА_1 , своєю правою рукою стиснутою в кулак наніс один удар в область нижньої щелепи зліва останньої, спричинивши їй, відповідно до висновку експерта № 1504 від 23.05.2024. тілесні ушкодження у вигляді забій та крововиливи товщі шкіри м`яких тканин кута нижньої щелепи зліва, деформація 38-го зуба на рівні емаль- дентин по щічній поверхні, що спричинені від дії не менше одного удару тупого твердого предмету. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. 11а підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6». Позивач зазначає, що відповідач повинен компенсувати ті емоційні страждання, які довелося їй перенести і доводиться переносити та витрати пов`язані з відновленням її психічного стану, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я. Розмір душевних страждань ОСОБА_1 оцінює в 50000,00 гривень. Розмір матеріальної шкоди складає 3535,00 гривень: витрати на обстеження та лікування 2949,00 гривень та витрати на оплату за висновок судово-медичного експерта 596,00 гривень (а.с. 43-46). У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що з позивачем вже довгий час у них конфлікти на побутову тему. 22.05.2024 року він з дружиною повертався з дачі, а ОСОБА_1 поливала квіти біля будинку. Жінка підійшла до позивачки щось спитати, а вона почала ображати її та облила їх водою. Після цього ОСОБА_2 не витримав, підійшов та вдарив її. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що того дня вона з чоловіком йшли з дачі. Біля будинку ОСОБА_1 поливала квіти. Свідок підійшла до неї спитати навіщо вона пліткує про їх сім`ю, а вона почала кричати на неї матами, проклинати усю їх родину. Чоловік не витримав, підійшов і вдарив ОСОБА_1 .

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19 червня 2024 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 11).

Під час розгляду справи по суті судом були заслухані пояснення позивача, відповідача, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

14.11.2024 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.052024 до ЧЧ ВП № 4 ДРУП ГУИІІ в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 22 05.2024 приблизно о 20 годині 10 хвилин, сусід заявниці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля під`їзду №1. буд АДРЕСА_1 , спричинив останній легкі тілесні ушкодження (ЖЭО №7951) (а.с. 15).

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень (а.с. 38-39).

Таким чином вина відповідача у нанесенні позивачу легких тілесних ушкоджень є доведеною у відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди, позивачем надано чеки та квитанції на загальну суму 3535,00 гривень: з них сума 2949,00 гривень складають витрати на обстеження та лікування та сума 596,00 гривень за проведення судово-медичної експертизи (а.с. 18-23).

Відповідач надав довідку про доходи №3002 3004 6554 6025, видану 30.09.2024 Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровсьій області, з якої вбачається, що сума пенсії ОСОБА_2 за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 складає 4544,16 грн. (а.с. 51).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Вирішуючи спір в частині відшкодування матеріальної шкоди суд виходить із наступного.

Так, позивач зазначає, що розмір матеріальної шкоди складає 3535,00 гривень: витрати на обстеження та лікування 2949,00 гривень та витрати на оплату за висновок судово-медичного експерта 596,00 гривень та надає копії квитанцій на підтвердження цього. Але на підтвердження розміру матеріальної шкоди надано квитанції на загальну суму 3140,00 гривень.

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема , чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Отже, суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що у позивачем доведено розмір матеріальної шкоди у розмірі 3140,00 грн., а отже позов в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням відповідача.

Суд, вирішуючи позовну вимогу про відшкодування позивачу моральної шкоди враховує те, що в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт нанесення позивачу легких тілесних ушкоджень, що є наслідком протиправної діяльності відповідача. Так, позивач була змушена витрачати час на обстеження та лікування. Тому, відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка була визнана винною в спричиненні шкоди, тобто відповідачем.

Вина відповідача у завданні позивачу матеріальної та моральної шкоди була встановлена в ході судового розгляду справи, підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи та показами свідка.

Суд, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, доходить висновку, що моральна шкода у розмірі 5000,00 грн, є обґрунтованою та відповідна позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Позивач при поданні позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 31.05.2024 року.

Виходячи із приписів п.п. 1 п. 1 ч. 2 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 139, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 3140 (три тисячі сто сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 листопада 2024 року.

Суддя А.О. Сухоруков