Справа № 509/75/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/75/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 та просила в порядку спадкування за законом після смерті її доньки ОСОБА_3 визнати права власності на спадкове нерухоме майно, а саме на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що її донці на праві власності належав будинок за вищевказаною адресою, та вона після її смерті звернулася до Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, проте отримала повідомлення яким зазначено, що в оригіналах правовстановлюючих документів вказано номер житлового будинку 152, натомість в державному реєстрі речових прав значиться номер 152 б, рекомендовано з цим питанням звернутися до суду.

Ухвалою судді від 10.01.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. Витребувано від Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином завірену копію спадкової справи що була відкрита після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.02.2024 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи № 509/75/24 після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 04.04.2024 року залучено до участі у справі Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області в якості співвідповідача.

11.04.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, з позовною заявою згодна.

17.04.2024 року до суду надійшов відзив Великодолинської селищної ради, у якому зазначили, що житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності та за даною адресою відсутнє комунальне майно селищної ради. Селищна рада просить прийняти обґрунтоване рішення по справі, та розглянути справу за відсутності їх представника.

Ухалою суду від 14.05.2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судовий розгляд.

В судове засідання сторони не з`явилися, додаткових заяв чи клопотань не надсилали.

18.06.2024 року представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі в заявах поданих раніше до суду просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, відзив відповідача, заяву ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є: ОСОБА_5 та мати ОСОБА_1 .

12.04.1980 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 06.11.2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом, що складається із 1/3 частки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 .

Право власності на нерухоме майно належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності за законом, серія та номер 978, виданий 18.03.1995 року Овідіопольською державною нотаріальною конторою, адреса зазначена: АДРЕСА_1 .

В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказана адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , є спадкоємцем за законом першої черги, також ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом. При звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом було отримано повідомлення, що у зв`язку із розбіжностями у правовстановлюючих документах неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області актуальна адреса об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у зв`язку із розбіжностями у номері нерухомого майна ОСОБА_3 якій належала на праві власності нерухомість, що і є перешкодою для позивача у отриманні свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом.

Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З копії матеріалів спадкової справи № 37/2021 після смерті ОСОБА_3 встановлено що лише ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори після смерті доньки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкування є передбаченою законом підставою для набуття права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання права.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5 визначено, що відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків встановлених Конституцією та законами. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власності і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті її доньки шляхом звернення до нотаріальних органів через наявність розбіжностей у номері нерухомого майна, яке є спадковим майном, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 76-83, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 271-273, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву -задовольнити.

В порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на: 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко