АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

м. Чернівці

справа № 718/435/24

провадження 22-ц/822/803/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Лисака І.Н., Одинака О.О.

секретаря Бугай В.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Самокиша Вікторії Юріївни

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач Акціонерне товариство «Сенс Банк»

апеляційна скарга Акціонерного товариства «Сенс Банк», в інтересах якого діє адвокат Самокиша Вікторія Юріївна, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2024 року, головуючий у першій інстанції Скорейко В.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 у лютому 2024 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (банківського вкладу).

Зазначав, що Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09.

На підставі пункту 1.1. договору банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний мультивалютний» з правом конвертації на долари США, з відкриттям поточного рахунку № НОМЕР_1 на суму 1000000 грн з нарахуванням відсотків в розмірі 24% річних.

Внесення грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору.

За змістом пункту 1.2 договору депозитний вклад залучається на строк з 27 серпня 2013 року по 27 серпня 2014 року включно.

Згідно із пунктом 1.3 договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються.

27 серпня 2013 року було здійснено депозитний вклад в сумі 1000000 грн відповідно до розпорядження на внесення коштів на депозит від 27 серпня 2013 року.

Також вказував на внесення коштів на депозит в сумі 75000 грн відповідно до розпорядження на внесення коштів на депозит від 07 травня 2014 року.

Після чого у серпні 2014 року було знято частину вкладу в сумі 375000 грн шляхом переведення на банківську карту Публічного акціонерного товариства «GOLD CARD» №6586.

Крім того, Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 28 серпня 2014 №09/1.

На підставі пункту 1.1. договору банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний мультивалютний» з правом конвертації на долари США, з відкриттям поточного рахунку № НОМЕР_1 на суму 700000 грн з нарахуванням відсотків в розмірі 26% річних.

Внесення грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі договору та розпорядження.

За змістом пункту 1.2 договору депозитний вклад залучається на строк з 28 серпня 2014 року по 28 листопада 2014 року включно.

На виконання обох договорів Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», відкрито один поточний рахунок № НОМЕР_1 , тому розпорядження на внесення коштів на депозит банком не видавалося.

Акціонерним товариством «Сенс Банк» не виконано зобов`язання з повернення суми вкладу.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000622, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 4.4, ст.191 ч.4.5, ст.200 ч.2 КК України, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», розташованого в місті Кіцмань по вул. Незалежності,71, заволоділа коштами ОСОБА_2 в сумі 700000 грн.

Просив стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_2 банківський вклад в сумі 700000 грн, інфляційні втрати за період з квітня 2017 року по грудень 2023 року в сумі 643629 грн 73 коп., три проценти річних за період з 03 квітня 2017 року по 25 січня 2024 року в сумі 143141 грн 28 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2024 року позов ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Тарновецький В.І., задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_2 банківський вклад в сумі в сумі 700000 грн, інфляційні втрати в сумі 643629 грн 73 коп., три проценти річних в сумі 143141 грн 28 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь держави судовий збір в сумі 14868 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Акціонерне товариство «Сенс Банк» в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (банківського вкладу) відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, договір між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09 та договір між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 28 серпня 2014 №09/01 є нікчемними.

Посилається на те, що не додержана письмова форма правочину, ОСОБА_2 не надано належних доказів внесення коштів на поточний рахунок або у касу банку, банківської виписки, ощадної книжки або сертифікату на підтвердження внесення коштів.

У Акціонерному товаристві «Сенс Банк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», наведені правочини не обліковуються, поточний рахунок не відкривався, за повідомленням приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Соломко В.В. довіреність від імені Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» начальнику Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 04 січня 2013 року за реєстрованим номером 4327 не посвідчувалась.

ОСОБА_2 не доведено фактичну наявність у нього таких грошових коштів. Судом першої інстанції не перевірено законність походження грошових коштів.

Надані ОСОБА_2 розпорядженнях на підтвердження внесення коштів за договором від 27 серпня 2013 №09 були сформовані в ручному режимі, не відповідають формі платіжного документу, які роздруковуються за допомогою комп`ютерного програмного забезпечення банку. Наведені розпорядження не мають відношення до договору від 28 серпня 2014 №09/01.

Експертні висновки, проведені у кримінальному провадженні №0000622, не можуть бути доказами у даній справі, проведені із порушенням пункту 3.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Водночас Акціонерне товариство «Сенс Банк» посилалося на те, що у витязі з обвинувального акту від 22 лютого 2017 року вказано, що договір № 09 від 27 серпня 2013 року та розпорядження від 27 серпня 2013 року завірені печаткою Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» «Каса №1».

Проте, до позову надані копії договору № 09 від 27 серпня 2013 року та розпорядження від 27 серпня 2013 року, на яких відбитки печаток із відсутністю напису «Каса №1».

ОСОБА_2 пропущений трирічний строк звернення до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про стягнення коштів.

Посилається на порушення норм процесуального права, залишення без задоволення клопотання Акціонерного товариства «Сенс Банк» про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , Міністерства фінансів України, витребуванні доказів у Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області , ОСОБА_4 про дохід ОСОБА_2 за період з 01 січня 2004 року по 21 грудня 2014 року.

Вказує на відмову судом першої інстанції у клопотанні про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України, призначенні комплексної судової почеркознавчої та судової технічної експертизи документів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Тарновецький В.І., просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Сенс Банк» підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (банківського вкладу) частково, суд першої інстанції вважав встановленим, що Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09, Акціонерним товариством «Сенс Банк» не виконано зобов`язання з повернення суми банківського вкладу.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на розпорядження банку про внесення коштів на депозит, які містять підписи начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В., відтиск печатки банку.

Крім того, судом першої інстанції встановлено відповідно до службового розслідування Управління банківської безпеки у Західному регіоні (м.Львів) Департаменту безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за фактом порушень, допущених співробітниками Кіцманського відділення №933 у Подільському регіоні Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», що начальник Кіцманського відділення №933 Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 була наділена повноваженнями на укладення договорів, оформлення та підписання документів щодо залучення депозитів від фізичних осіб.

Водночас судом першої інстанції зазначено, що формальні недоліки розпорядження банку про внесення коштів на депозит, недотримання уповноваженою особою банку керуючою Кіцманським відділенням №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Васильковою Г.В. вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення вкладів, не може свідчити, що договір не укладався, кошти на депозитний рахунок банку не вносились.

Разом з тим суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID), на строк дії воєнного стану.

При цьому судом першої інстанції ураховано, що Акціонерним товариством «Сенс Банк» не спростовано правильність нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду наведеним нормам відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товаритва «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09.

На підставі пункту 1.1. договору банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний мультивалютний» з правом конвертації на долари США, з відкриттям поточного рахунку № НОМЕР_1 на суму 1000000 грн з нарахуванням відсотків в розмірі 24% річних.

Внесення грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору.

За змістом пункту 1.2 договору депозитний вклад залучається на строк з 27 серпня 2013 року по 27 серпня 2014 року включно.

Згідно із пунктом 1.3 договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються.

Відповідно до розпорядження на внесення коштів на депозит Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27 серпня 2013 року ОСОБА_2 внесено грошові кошти на депозит в сумі 100000 грн.

Крім того, розпорядження на внесення коштів на депозит Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27 серпня 2013 року містить зазначення номеру відділення 933, дати договору 27 серпня 2013 року, номеру договору 09, загальну суму вкладу 100000 грн, підпис начальника Кіцманського відділення ОСОБА_3 та підпис клієнта ОСОБА_2 , відтиск печатки банку.

Відповідно до розпорядження на внесення коштів на депозит Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 07 травня 2014 року ОСОБА_2 внесено грошові кошти на депозит в сумі 75000 грн.

Крім того, розпорядження на внесення коштів на депозит Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 07 травня 2014 року містить зазначення номеру відділення 933, дати договору 27 серпня 2013 року, номеру договору 09, загальну суму вкладу 1075000 грн, підпис начальника Кіцманського відділення ОСОБА_3 та підпис клієнта ОСОБА_2 , відтиск печатки банку.

Крім того, Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 28 серпня 2014 №09/1.

На підставі пункту 1.1. договору банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний мультивалютний» з правом конвертації на долари США, з відкриттям поточного рахунку № НОМЕР_1 на суму 700000 грн з нарахуванням відсотків в розмірі 26% річних.

Внесення грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі договору та розпорядження.

За змістом пункту 1.2 договору депозитний вклад залучається на строк з 28 серпня 2014 року по 28 листопада 2014 року включно.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000622, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 4.4, ст.191 ч.4.5, ст.200 ч.2 КК України, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», розташованого в місті Кіцмань по вул. Незалежності,71, заволоділа коштами ОСОБА_2 в сумі 700000 грн.

За змістом службового розслідування Управління банківської безпеки у Західному регіоні (м.Львів) Департаменту безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за фактом порушень, допущених співробітниками Кіцманського відділення №933 у Подільському регіоні Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», встановлено, що ОСОБА_3 обіймає посаду начальника Кіцманського відділення №933 Департаменту роздрібних продажів у Подільському регіоні центру роздрібного бізнесу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Відповідно до пункту 34 Посадової інструкції до обов`язків ОСОБА_3 відноситься затвердження підписом документів фінансового, розрахункового характеру, листів, договорів відповідно до наданої довіреності.

Згідно довіреності ОСОБА_3 надано право від імені банку укладати договори банківського вкладу на умовах Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» шляхом підписання заяв про розміщення депозиту.

Зі слів заявників випливає, що ОСОБА_3 особисто на комп`ютері роздруковувала договори банківського вкладу на відповідні суми як в національній, так і в іноземній валютах. Після цього заявники готівкові кошти передавали ОСОБА_3 особисто в руки, а остання ставила свій підпис на роздрукованих договорах та розпорядженнях, завіряючи свій підпис відбитком печатки.

Правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанку» згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи документів № 239-К від 04 лютого 2015 року підписи, виконані на договорі № 09 банківського вкладу від 27 серпня 2013 року, договорі № 09/1 від 28 серпня 2014 року, банківському розпорядженні на внесення коштів на депозит від 27 серпня 2013 року, банківському розпорядженні на внесення коштів на депозит від 07 травня 2014 року, виданих на ім`я ОСОБА_2 , від імені банку належать начальнику Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк Васильковій Галині Вікторівні.

Також за висновком технічної експертизи документів № 235 від 29 липня 2015 року відбитки печатки «м.Київ * Україна * Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» * Кіцманське відділення * Ідентифікаційний код №00039019 * Укрсоцбанк» на договорі банківського вкладу «Інвестиційний - мультивалютний» №09 від 27 серпня 2013 року, укладеному між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 ; розпордженні на внесення коштів на депозит інвестиційний з процеденням конвертації від 27 серпня 2013 року, виданому на ім`я ОСОБА_2 .

Відбитки печатки «м.Київ * Україна * Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» * Кіцманське відділення * Ідентифікаційний код №00039019 * КАСА №1» на договорі банківського вкладу «Інвестиційний - мультивалютний» №09/1 від 28 серпня 2014 року, укладеному між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 ; розпордженні на внесення коштів на депозит інвестиційний з проведенням конвертації від 07 травня 2014 року, виданому на ім`я ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (частина перша статті 1059 ЦК України).

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним (частина друга вказаної статті).

Банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору врегульовано положеннями статті 1059 ЦК України. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до статті 1064 ЦК України укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування та місцезнаходження банку (його філії), номер рахунку за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунку за вкладом іншим особам здійснюється банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Під час вирішення питання щодо дотримання письмової форми договору необхідно враховувати також пункт 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.4 Положення, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), пункту 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 (далі - Інструкція), письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Договір банківського рахунка та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Електронна форма договору має містити електронний підпис/електронний цифровий підпис клієнта (представника клієнта) та уповноваженої особи банку відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України. Договір банківського рахунка та договір банківського вкладу можуть укладатися шляхом приєднання клієнта до публічної пропозиції укладення договору (оферта), який розміщений у загальнодоступному для клієнта місці в банку та на його офіційному сайті в мережі Інтернет. Банк зобов`язаний надати клієнту у спосіб, визначений банком та клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно телекомунікаційних систем примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення (пункт 1.9 Інструкції № 492).

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції № 492).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час -час її виконання), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14, Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 761/18883/15-ц (провадження № 61-20039св18), від 06 червня 2018 року у справі № 299/540/15-ц (провадження № 61-21611св18), від 25 вересня 2018 року у справі № 753/18070/15-ц (провадження № 61-12582св18).

Відповідно до глави 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01 червня 2011 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, в тому числі належать: квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями (пункт 1.1). Касові документи, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, мають містити такі обов`язкові реквізити: ідентифікатор банку (філії, відділення) або інші реквізити, за допомогою яких є можливість його ідентифікувати; номер платіжного пристрою; дату та час здійснення операції; суму та валюту операції; вид операції; реквізити електронного платіжного засобу, які передбачені правилами безпеки платіжної системи, якщо операція здійснювалася з її використанням; код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі; суму комісійної винагороди.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що укладення договору банківського вкладу під час відкриття банком депозитного рахунка клієнту є обов`язковим, а надання володільцем такого рахунка виписки (у паперовій чи електронній формі) про рух (наявність) коштів на його картрахунках за операціями є доказом укладення такого договору. Отже, за змістом наведених норм, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Згідно з пунктом 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01 червня 2011 року визначено зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 розділу IV Інструкції касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Додержання письмової форми договору є обов`язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником.

Доводи Акціонерного товариства «Сенс Банк», на які є посилання в апеляційній скарзі, щодо нікчемності договору між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09, є необгрунтованими.

Відповідно до пункту 1.6 статті 1 розділу IV Інструкції № 174 банк (філія) визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати касові документи, і визначає систему контролю за виконанням касових операцій.

Отже, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору.

Аналогічний правовий висновок Велика Палата Верховного Суду викладала у своїй постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц».

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом (частина друга статті 1068 ЦК України).

Грошові кошти в національній та іноземній валютах або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті (пункт 2.1 глави 2 Положення № 516).

Отже, відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Необлікування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами письмової форми відповідного договору банківського вкладу (депозиту).

Такі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у пункті 46 постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19), вони підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

У справі «Золотас проти Греції» (Zolotas v. Greece) (№ 2) від 29 січня 2013 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати, і якщо він використовує її на власну користь, банк повинен повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунку нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція) і є одним з основоположних елементів правової держави («Неждет Сахін і Періхан Шахін проти Туреччини» (Nejdet Sahin and Perihan Sahin v. Turkey), № 13279/05, параграф 56, 20 жовтня 2011 року).

Тобто, ОСОБА_2 правомірно сподівався на належне оформлення договору між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г. В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном (стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Стосовно банківських вкладів Європейський суд з прав людини вважає, що вони беззаперечно становлять «майно», яке належить заявникам згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 і не заперечується, що заявники можуть забрати ці кошти разом з відповідними процентами, якщо забажають (GAYDUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 45526/99, 46099/99, 47088/99, 47176/99, 47177/99, 48018/99, 48043/99, 48071/99, 48580/99, 48624/99, 49426/99, 50354/99, 51934/99, 51938/99, 53423/99, 53424/99, 54120/00, 54124/00, 54136/00, 55542/00, 56019/00, ЄСПЛ, від 2 липня 2002 року).

До матеріалів справи приєднано договір між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Пцблічного акціонерного товариства Василькової Г. В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09.

Наведений договір містить підписи у графах «фізична особа ОСОБА_2 », «начальник відділення ОСОБА_3 ».

За змістом 1.1 договору між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства Василькової Г. В. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09 банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний мультивалютний» з правом конвертації на долари США, з відкриттям поточного рахунку № НОМЕР_1 на суму 1000000 грн з нарахуванням відсотків в розмірі 24% річних.

Внесення грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору.

На підставі пункту 1.2 договору депозитний вклад залучається на строк з 27 серпня 2013 року по 27 серпня 2014 року включно.

Згідно із пунктом 1.3 договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються.

Відповідно до розпорядження на внесення коштів на депозит Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27 серпня 2013 року ОСОБА_2 внесено грошові кошти на депозит в сумі 100000 грн.

Крім того, розпорядження на внесення коштів на депозит Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27 серпня 2013 року містить зазначення номеру відділення 933, дати договору 27 серпня 2013 року, номеру договору 09, загальну суму вкладу 100000 грн, підпис начальника Кіцманського відділення ОСОБА_3 та підпис клієнта ОСОБА_2 , відтиск печатки банку.

Отже, наведене розпорядження на внесення коштів на депозит Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27 серпня 2013 року є належним підтвердженням внесення ОСОБА_2 коштів до банку за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», та ОСОБА_2 банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09 у розумінні "іншого документу".

Відсутність у розпорядженні на внесення коштів на депозит Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27 серпня 2013 року обов`язкових реквізитів, передбачених профільними нормативними актами Національного банку України для документів, що підтверджують приймання банком готівки, не вказує на недотримання сторонами письмової форми договору банківського вкладу з огляду на те, що наведену заявку складено уповноваженим працівником банку, містить дату здійснення касової операції, а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа), тобто підтверджує обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зробила висновок, що суди мають у порядку, передбаченому процесуальним законом, перевіряти доводи сторін і досліджувати докази стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, враховуючи, що недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору (пункт 40).

За змістом службового розслідування Управління банківської безпеки у Західному регіоні (м.Львів) Департаменту безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за фактом порушень, допущених співробітниками Кіцманського відділення №933 у Подільському регіоні Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», встановлено, що печатка «Каса№1» у зв`язку із звільненням старшого касиру відділення ОСОБА_7 була передана начальнику відділення ОСОБА_3 .

Відсутність у розпорядженнях обов`язкових реквізитів, передбачених профільними нормативними актами Національного банку України для документів, що підтверджують приймання банком готівки, не вказує на недотримання сторонами письмової форми договору банківського вкладу з огляду на те, що наведене розпорядження складено уповноваженим працівником банку начальником Кіцманського відділення ОСОБА_3 , розпорядження містять найменування банку (філії, відділення) Кіцманське відділення №933 Чернівецької обласної філії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції 27 серпня 2013 року, клієнта ОСОБА_2 , дату договору 27 серпня 2013 року, номер договору 09, а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, начальника Кіцманського відділення ОСОБА_3 , відбиток печатки (штампа), тобто підтверджує обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зробила висновок, що суди мають у порядку, передбаченому процесуальним законом, перевіряти доводи сторін і досліджувати докази стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, враховуючи, що недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору (пункт 40).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц (провадження № 14-20цс21) зазначено, що з огляду на те, що позивачі правомірно сподівалися на належне оформлення вказаних договорів вкладу з відповідачем, а обов`язок забезпечення належного виконання працівниками відповідача посадових інструкцій лежить на банківській установі, особи, винні в порушенні правил банківських операцій, у спірних правовідносинах діяли від імені банку та розпоряджалися на власний розсуд коштами вже після передачі їх на депозит, отже, вчиняли протиправні дії стосовно коштів, які перейшли у власність відповідача. Позивачі не можуть бути відповідальними за порушення, вчинені посадовими особами відповідача, оскільки ними виконані умови укладених угод.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц (провадження № 14-20цс21) вказала, що на встановлення факту укладення договору банківського вкладу не впливає проведення відповідних облікових операцій по рахунках в банку. Визначальним для встановлення факту укладення договору є прийняття від вкладника коштів у касі банку.

За змістом службового розслідування Управління банківської безпеки у Західному регіоні (м.Львів) Департаменту безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за фактом порушень, допущених співробітниками Кіцманського відділення №933 у Подільському регіоні Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», встановлено, що ОСОБА_3 обіймає посаду начальника Кіцманського відділення №933 Департаменту роздрібних продажів у Подільському регіоні центру роздрібного бізнесу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Відповідно до пункту 34 Посадової інструкції до обов`язків ОСОБА_3 відноситься затвердження підписом документів фінансового, розрахункового характеру, листів, договорів відповідно до наданої довіреності.

Згідно довіреності ОСОБА_3 надано право від імені банку укладати договори банківського вкладу на умовах Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» шляхом підписання заяв про розміщення депозиту.

Зі слів заявників випливає, що ОСОБА_3 особисто на комп`ютері роздруковувала договори банківського вкладу на відповідні суми як в національній, так і в іноземній валютах. Після цього заявники готівкові кошти передавали ОСОБА_3 особисто в руки, а остання ставила свій підпис на роздрукованих договорах та розпорядженнях, завіряючи свій підпис відбитком печатки.

На підставі частини першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», та ОСОБА_2 банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09 недійним не визнано, тому його чинність презюмується.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції обгрунтовано встановив факт укладення між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», та ОСОБА_2 банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09.

За відсутності доказів виконання Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», зобов`язання ОСОБА_2 має право вимоги до банку про повернення вкладу за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», та ОСОБА_2 банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09.

Акціонерним товариством «Сенс Банк» у відзиві на позов зроблено заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У цивільному законодавстві закріплено об`єктивні межі застосування позовної давності, які встановлюються прямо (стаття 268 ЦК України); опосередковано (із врахуванням сутності заявленої вимоги).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу.

Тлумачення п.2 ч.1 ст.268 ЦК, з урахуванням принципу розумності, дає підстави для висновку, що позовна давність не поширюється на будь-яку вимогу вкладника щодо видачі (повернення) вкладу банком.

Зазначена гарантія охорони прав вкладника не залежить від обраного ним способу захисту прав, підстав пред`явлення такої вимоги, розірвання договору про банківський вклад за взаємною домовленістю сторін або в судовому порядку, відмови від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом, чи навіть недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

ОСОБА_2 вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Сенс Банк» трьох процентів річних, інфляційних втрат обґрунтовувала наявністю підстав, передбачених статтею 625 ЦК України.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Оскільки предметом спору є саме вимоги про стягнення коштів за договорами депозитних вкладів, а нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України входять до складу грошового зобов`язання, вимоги про стягнення якого заявлені у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання про видачу вкладу, на зазначені вимоги позовна давність не поширюється.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15 (провадження № 61-11520св20).

У частині першій статті 1075 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 727/898/19 (провадження № 61-7157св20) зазначено, що "у цивільному законодавстві закріплено конструкцію "розірвання договору" (статті 651 - 654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору.

У матеріалах справи відсутні відомості про розірвання договору, тому підлягають стягненню з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_2 в межах позовних вимог інфляційні втрати в сумі 643629 грн 73 коп., три проценти річних в сумі 143141 грн 28 коп.

При цьому порядок обчислення трьох процентів річних визначено за формулою: сума вкладу х кількість днів прострочення виконання х 3 (розмір відсотків, встановлених частиною другою статті 625 ЦК України) / 100 / 365 (днів у році).

Також розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначено виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З приводу посилання Акціонерного товариства «Сенс Банк» про не залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , Міністерства фінансів України слід зазначити наступне.

За змістом частини другої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої, третьої статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 (провадження № 12-280гс18) вказано, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов`язки щодо однієї зі сторін. Отже, особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.

Статтею 54 ЦПК України встановлено наслідки незалучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

На підставі частини 2 статті 54 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Отже, залишення без задоволення клопотання Акціонерного товариства «Сенс Банк» про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не призвело до неправильного вирішення справи.

Не можна погодитися з доводами Акціонерного товариства «Сенс Банк» про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №718/4701/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України.

За змістом пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із абз.3 п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Крім того, визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Поряд з цим, вказана процесуальна норма встановлює, що суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2019 року № 905/436/18.

Встановлено перебування у провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області кримінальної справи №718/4701/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України.

Предметом позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу у цій справі є стягнення з Акціонерного товариства «Сенс Банк» банківського вкладу, трьох процентів річних, інфляційних втрат.

Обставинами, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги у цій справі, ОСОБА_2 зазначалися не виконання Акціонерним товариством «Сенс Банк» зобов`язання з повернення суми банківського вкладу.

Акціонерним товариством «Сенс Банк» не зазначено обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про неможливість розгляду справи до розгляду іншої кримінальної справи №718/4701/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Матеріали цієї справи за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу) дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 308/6023/15-ц (провадження № 61-4447сво18) зроблено висновок про те, що зобов`язання з відшкодування шкоди, як правило, може мати місце лише за відсутності договірних правовідносин. Наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2021 року в справі № 662/397/15-ц (провадження № 14-20цс21) зазначила, що в разі пред`явлення позову про стягнення коштів за договорами банківського вкладу, у тому числі відсотків та інфляційних втрат, які не були повернуті вкладнику внаслідок злочину (кримінального правопорушення), вчиненого службовими особами банку, застосуванню до спірних правовідносин між вкладником та банком підлягають норми цивільного законодавства, які регулюють договірні, а не деліктні зобов`язання, оскільки вчинення працівниками банку злочину (кримінального правопорушення) із заволодіння внесеними на депозит коштами не впливає на договірні правовідносини вкладника і банку, не спростовує їх існування та не припиняє їх.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - докази порушення права позивача на користування орендованого ним майна), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.

Судова експертиза- це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

На обгрунтування підстав призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів Акціонерне товариство «Сенс Банк» посилалося на приєднання до матеріалів справи експертних висновків, проведених у кримінальному провадженні №0000622 із порушенням пункту 3.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Водночас Акціонерне товариство «Сенс Банк» вказувало на наявність сумнівів щодо справжності договору №09 від 27 серпня 2013 року та розпорядження від 27 серпня 2013 року, оскільки у витязі з обвинувального акту від 22 лютого 2017 року вказано, що договір № 09 від 27 серпня 2013 року та розпорядження від 27 серпня 2013 року завірені печаткою Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» «Каса №1».

Проте, до позову надані копії договору № 09 від 27 серпня 2013 року та розпорядження від 27 серпня 2013 року, на яких відбитки печаток із відсутністю напису «Каса №1».

У постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц та від 25 березня 2021 року у справі № 752/21411/17 зроблено висновок, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17 (провадження № № 61-8732св20) зазначено, що висновок експерта у кримінальному провадженні є допустимим доказом у цивільній справі, якщо містить інформацію щодо предмета доказування, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений.

До матеріалів справи приєднано виконаний в раках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000622 висновок судово-почеркознавчої експертизи документів № 239-К від 04 лютого 2015 року, висновок судово-технічної експертизи документів № 235 від 29 липня 2015 року.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи документів № 239-К від 04 лютого 2015 року підписи, виконані на договорі № 09 банківського вкладу від 27 серпня 2013 року, договорі № 09/1 від 28 серпня 2014 року, банківському розпорядженні на внесення коштів на депозит від 27 серпня 2013 року, банківському розпорядженні на внесення коштів на депозит від 07 травня 2014 року, виданих на ім`я ОСОБА_2 , від імені банку належать начальнику Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 .

Також за висновком технічної експертизи документів № 235 від 29 липня 2015 року відбитки печатки «м.Київ * Україна * Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» * Кіцманське відділення * Ідентифікаційний код №00039019 * Укрсоцбанк» на договорі банківського вкладу «Інвестиційний - мультивалютний» №09 від 27 серпня 2013 року, укладеному між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 ; розпордженні на внесення коштів на депозит інвестиційний з процеденням конвертації від 27 серпня 2013 року, виданому на ім`я ОСОБА_2 .

Відбитки печатки «м.Київ * Україна * Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» * Кіцманське відділення * Ідентифікаційний код №00039019 * КАСА №1» на договорі банківського вкладу «Інвестиційний - мультивалютний» №09/1 від 28 серпня 2014 року, укладеному між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 ; розпордженні на внесення коштів на депозит інвестиційний з проведенням конвертації від 07 травня 2014 року, виданому на ім`я ОСОБА_2 .

Вбачається, що до матеріалів справи приєднано договір між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 банківського вкладу «Інвестиційний - мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 року №09, розпорядження про внесення коштів на депозит від 27 серпня 2013 року.

Водночас до матеріалів справи додано договір між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 банківського вкладу «Інвестиційний - мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 28 серпня 2014 року №09/1, розпорядження про внесення коштів на депозит від 07 травня 2014 року.

У матеріалах справи відсутні докази, що договір № 09 від 27 серпня 2013 року та розпорядження від 27 серпня 2013 року завірені печаткою Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» «Каса №1».

Отже, посилання Акціонерного товариства «Сенс Банк» на наявність обставин, що викликають сумніви щодо договору №09 від 27 серпня 2013 року та розпорядження від 27 серпня 2013 року, не відповідають обставинам справи.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи Акціонерного товариства «Сенс Банк» про те, що висновок технічної експертизи документів Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Чернівецькій області від 14 квітня 2015 року №687-К, призначеної в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 21 листопада 2014 року, висновок технічної експертизи документів Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Чернівецькій області від 19 лютого 2015 року №214, призначеної в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 21 листопада 2014 року, висновок почеркознавчої експертизи документів Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Чернівецькій області від 29 січня 2015 року №164-К, призначеної в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 21 листопада 2014 року, є неналежними доказами, оскільки порушений порядок призначення експертизи.

Встановлено, що Акціонерне товариства «Сенс Банк» залучено до участі у кримінальному провадженні №0000622 від 21 листопада 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.ч.3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України в якості цивільного відповідача.

Отже, у випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, Акціонерне товариство «Сенс Банк» не було позбавлено можливості заявити клопотання про призначення повторної експертизи.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно із частиною другою статті 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерним товариством «Сенс Банк» подано до суду клопотання в порядку статті 84 ЦПК України про витребування у Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області , ОСОБА_4 доказів про дохід ОСОБА_2 за період з 01 січня 2004 року по 21 грудня 2014 року з метою підтвердження або спростування факту розпорядження банком коштами, належними ОСОБА_2 .

Водночас, Акціонерне товариство «Сенс Банк» посилалося на недоведеність ОСОБА_2 фактичного існування цих коштів, природи їх походження.

Натомість, встановлення доходу ОСОБА_2 за період з 01 січня 2004 року по 21 грудня 2014 року не має значення для розгляду справи і не підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, оскільки не підтверджує та не заперечує обставини виникнення між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_2 правовідносин з вчинення договору банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 27 серпня 2013 №09.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» про витребування доказів.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2024 року слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2024 року підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат не проводиться.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк», в інтересах якого діє адвокат Самокиша Вікторія Юріївна, залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 10 жовтня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді І. Н. Лисак

О. О. Одинак