Справа № 185/4971/24
Провадження № 2-о/185/214/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Іжболдіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У травні 2024 року до суду надійшла вказана цивільна справа про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син заявниці - ОСОБА_3 , чий дохід був основним джерелом існування для заявниці. Після смерті сина заявниця зверталася до органів Пенсійного фонду з метою переведення на неї пенсії після померлого сина, оскільки є непрацездатною та перебувала на його утриманні. Проте їй було відмовлено на підставі того, що немає доказів спільного проживання. У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою.

Ухвалою суду від 17 травня 2024 року провадження у справі було відкрито та призначено її до розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заявниця та заінтересовані особи просили розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявниця та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приходяться один одному матір`ю та сином відповідно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 син заявниці помер, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть.

Відповідно копії рішення відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг ГУ ПФ України у Запорізькій області від 09.01.2024 року, заявниця звернулася до вказаного органу із заявою щодо перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника за померлого сина ОСОБА_3 , проте їй було відмовлено у здійсненні вказаного на підставі того, що немає доказів спільного проживання.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так, зареєстрованим місцем проживання заявниці значиться АДРЕСА_1 .

У свою чергу померлий ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте заявниця та померлий син фактично проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про фактичне проживання від 31.03.2023 року.

Вказаний факт також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вказавши, що заявниця проживала разом зі своїм померлим сином за вищезазначеною адресою до смерті останнього та за його кошти.

Згідно відповіді ГУ ПФ України в Дніпропетровській області від 24.06.2024 року, загальний розмір пенсії, отриманий померлим сином заявниці з січня 2020 року по листопад 2022 року, становить 505641,54 грн, у той час як загальний розмір пенсії заявниці, отриманий травня 2021 року по квітень 2023 року, становить 55120,00 грн.

Спадкоємець померлого ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заяви та підтвердив сумісне проживання заявниці та ОСОБА_3 .

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Така ж позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі всього вищевикладного, беручи до уваги встановлені обставини по справі та досліджені на їх підтвердження докази, звертаючи увагу на мету звернення ОСОБА_1 до суду із вказаною заявою, а саме перехід на пенсію після втрати годувальника, встановивши, що допомога, яка надавалась заявниці її померлим сином, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заявлених у заяві вимог.

Керуючись ст.12,13,81,84,265,293,315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за однією адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та втрати, у зв`язку з його смертю, постійного джерела засобів існування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код: 21910427, адреса місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя М. М. Перекопський