справа № 489/6727/21
провадження №2/489/74/24
УХВАЛА

10 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Коростієнко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, про визнання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку недійсним,

встановив:

У жовтні 2021 року представник ТОВ «Місто для людей Миколаїв» адвокат Рябець Г.Я. звернулася до суду з позовом в якому просить визнати недійсним протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 02.12.2020.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.02.2023 за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та витребувано з Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради належним чином завірену копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.07.2023 витребувано з Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» інформацію щодо загальної площі будинку (квартир та нежитлових приміщень) АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 10.10.2024, учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Від представника позивача ТОВ «Місто для людей Миколаїв» - адвоката Кваши С.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомлення з матеріалами справи, так як 10.10.2024 між ним та ТОВ «Місто для людей Миколаїв» укладений договір надання правничої допомоги, що підтвердив ордером від 10.10.2024.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За положеннями частин дев`ятої та п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов наступного.

В матеріалах справи наявна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Південь» від 28.11.2023 про закриття провадження у справі у зв`язку із смертю відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 від 14.11.2023.

Питання про закриття провадження на стадії підготовчого провадження вирішена не була.

Таким чином, суд має вирішити питання про закриття провадження у справі відносно відповідача ОСОБА_1 , яка померла в ході розгляду справи.

При цьому, відсутність учасників справи в судовому засіданні не перешкоджає вирішенню питання про закриття провадження в частині вимог.

За змістом статей 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За положеннями пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з частиною першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки особи і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином процесуальне правонаступництво в порядку статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи можливе шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Предметом позову є оскарження ТОВ «Місто для людей» протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, підписаного відповідачем ОСОБА_1 .

Таким чином, спірні правовідносин не передбачають правонаступництва внаслідок смерті ОСОБА_1 , а тому наявні підстави, передбачені пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі відносно вказаного відповідача.

Крім того, з матеріалів цивільної справи вбачається, що після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, яке здійснено ухвалою суду від 29.05.2024 за відсутності учасників справи, зокрема позивача, який будучи належним чином повідомленим про підготовче судове засідання свого представника в нього не направив (адвокат Русакова Т.А. представляла інтереси ТОВ «Місто для людей Миколаїв» з січня 2024 року і була ознайомлена з матеріалами справи 29.01.2024) та не надав заяви про розгляд справи за відсутності позивача, судовий розгляд неодноразово відклався.

Так після закриття підготовчого провадження судові засідання у справі призначалися на:

- 10.07.2024 (направлена позивачу судова повістка повернута поштовим відділенням до суду 27.06.2024 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; доставка судової повістки одночасно здійснена 26.06.2024 15:26 год на адресу електронного кабінету ТОВ «Місто для людей Миколаїв» (т.3 а/с 99, 101);

- 10.09.2024 (доставка судової повістки здійснена 10.07.2024 17:25 год на адресу електронного кабінету ТОВ «Місто для людей Миколаїв»; одночасно направлено позивачу судову повістку, яка повернута поштовим відділенням до суду 05.09.2024; (т.3 а/с 104, 109);

10.10.2024 (доставка судової повістки здійснена 10.09.2024 19:25 год. на адресу електронного кабінету ТОВ «Місто для людей Миколаїв»; одночасно судова повістка була вручена поштовим відділенням представнику ТОВ «Місто для людей Миколаїв» 24.09.2024; (т.3 а/с 112, 113).

Таким чином, після закриття підготовчого провадження, позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але свого представника в судове засідання не направив, а в день судового засідання (10.10.2024) уклав договір про надання правничої допомоги з іншим адвокатом, який подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та надання йому можливості ознайомитися із матеріалами справи.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

За змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Отже, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 07.12.2020 в справі № 686/31597/19 (провадження № 61-15254св20), від 20.01.2021 в справі № 450/1805/18 (провадження № 61-2329св20), від 22.03.2021 у справі № 757/43966/16-ц (провадження № 61-19254св19), від 28.03.2023 в справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21).

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, підсумовуючи викладене, суд зобов`язаний відповідним чином реагувати на недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду в разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 19.04.2023 у справі № 569/17182/21 (провадження 61-12419св22).

Згідно матеріалів справи, після закриття підготовчого провадження, позивач був тричі належним чином повідомлений про розгляд справи, у судові засіданні свого представника не направ та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Щодо укладення позивачем в день судового засідання (10.10.2024) договору про надання правничої допомоги з адвокатом Квашою С.С. та клопотання останнього про відкладення розгляду справи для ознайомлення із матеріалами справи, то це відповідно до процесуального закону не може бути поважною причиною. Крім того, поважність повторної неявки позивача в судове засідання не має значення для залишення позову без розгляду.

Одночасно суд звертає увагу, що ТОВ «Місто для людей Миколаїв» мало достатньо часу для вирішення питання щодо представництва своїх інтересів в суді, а тому дії позивача на укладення договору з іншим представником в день судового засідання із подальшим поданням клопотанням про його відкладення, суд розцінює як зловживання процесуальним правом.

Враховуючи наведе, відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та те, що поважність повторної неявки представника в судове засідання не має значення для залишення позову без розгляду, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та вважає наявними підстави для залишення позову без розгляду з підстав пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Керуючись статтями 255, 257, 260 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про відкладення розгляду справи відмовити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, про визнання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку недійсним, в частині вимог до відповідача ОСОБА_1 закрити.

Позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, про визнання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку недійсним, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.10.2024.

Суддя І.В.Коваленко