Справа № 459/3810/23
Провадження № 2/459/716/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 червня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

вскладі: головуючого-судді Новосад М.Д.

з участю: секретаря судового засідання Козак І.Я.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Червонограді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ :

16.11.2023 позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому з врахуванням заяви про зміну предмету та підстав позову просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. В обґрунтування вимог послався на те, що з 14.06.2014 вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.01.2020. У шлюбі у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу вони проживали окремо. 3 початком повномасштабного вторгнення рф в Україну, відповідачка разом з сином виїхала у Республіку Польшу, де і проживає по сьогоднішній день. За період з лютого 2022 року по 27 січня 2023 року син постійно проживав з відповідачкою у Польші де навчався. 27.01.2023 відповідачка повернула сина в Україну для проживання із ним, де він і проживає по сьогоднішній день. Він із сином проживає разом з його батьками у належній їм на праві приватної власності квартирі. З березня 2023 року син навчається у Червоноградській гімназії №12, забезпечений усім необхідним для навчання. Позивач займається повністю його вихованням. За весь час навчання в гімназії мати жодного разу не цікавилась навчанням дитини. На даний час відповідачка перебуває у Республіці Польща, де обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, а саме завдання тілесних ушкоджень іншій особі. Вважає, що відповідачка свідомо не бажає брати участь у вихованні сина, не спілкується з ним належно, не приймає участі в його житті, не цікавиться його навчанням, не приїжджає до дитини. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 01.12.2023 було відкрито провадження у справі.

20.03.2024 підготовче провадження закрито, справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, вказаних у ньому, просили позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Представник третьої особи підтримала витяг з рішення виконкому, не заперечила щодо задоволення позову.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судові засідання для розгляду справи по суті 09.05.2024 та 12.06.2024 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань та відзиву не подала.

Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи, про що судом винесено ухвалу в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення учасників, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Сторони є колишнім подружжям та перебували у шлюбі з 14.06.2014, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.01.2020 (а.с.9).

У шлюбі у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Позивач разом із сином проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 15.11.2023 (а.с.12).

Син сторін ОСОБА_5 з березня 2023 року навчається у Червоноградській гімназії №2, що стверджується відповідною характеристикою, виданою директором школи та класним керівником. З даної характеристики вбачається, що ОСОБА_6 забезпечений усім необхідним для навчання, його вихованням займаюсь я, а зі слів дитини мама перебуває за кордоном. За весь час навчання ОСОБА_6 в гімназії мати жодного разу не цікавилась навчанням дитини.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню сина, не піклується про його здоров`я, фізичний і моральний розвиток, аліментів не сплачує, дитиною не цікавиться.

З наданої копії перекладу вироку Окружного суду м.Варшави Республіки Польща від 31.01.2023 відповідачка засуджена до 3 років 6 місяців позбавлення волі за кримінальне правопорушення щодо нанесення тілесних ушкоджень особі, які становили тяжку шкоду для здоров`я (а.с.35-38).

Як вбачається витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 20.02.2024 №28, був розглянутий та затверджений висновок комісії з питань захисту прав дитини, та вирішено, що позбавлення відповідачки ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним (а.с. 58).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовимрішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини

(стаття 166 СК України).

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення нею від виховання дитини, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази винної поведінки відповідача у свідомому нехтуванні ним своїми обов`язками.

З урахуванням характеру поведінки відповідачки, особи батька і матері, а також інших обставин справи, зокрема, що відповідачка проживає окремо, не спілкується з сином, не цікавиться ним та не утримує дитину, не сплачує аліменти, не приймає участі у її вихованні, суд дійшов висновку, що відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно сина, що відповідатиме інтересам дитини.

Виходячи з обставин, встановлених з матеріалів справи, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення.

Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області (ЄДРПОУ 04055920, пр.Шевченка,19)про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.06.2024.

Суддя: М. Д. Новосад