КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ____________________________________________________________________________
Справа № 947/3604/24
Провадження № 2/947/1983/24
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Торгонської В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна,
25.01.2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Верховець Ксенію Сергіївну, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог від 25.04.2024 року, просить суд виділити ОСОБА_1 в натурі домоволодіння (житлового будинку), загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., погріб з шийкою літ. «Е», навіс літ. «О», навіс літ. «П», огорожа №5-10, що становить 25/100 частки зі складу домоволодіння (житлового будинку), площею 131,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є власником 25/100 частки домоволодіння, загальною площею 131,4 кв.м. та житловою площею 67,1 кв.м., в цілому складається з житлового будинку літ. «А», погрібу з шийкою літ. «Е», гаражу літ. «Ж», сараю літ. «К», навісів літ. «Л», «О», «П», убиральні літ. «Н», вимощення літ. «І» та огорожі №1-11, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно (домоволодіння) індексний №43581321 та витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно індексний №43581829 від 10.09.2015 року.
Вказане домоволодіння знаходиться в приватній спільній частковій власності, 75/100 частин належить ОСОБА_2 , 25/100 частин належить позивачу.
Попередньо, сторони набули право власності на домоволодіння на підставі договору дарування від 18.05.2002 року АЕК№229959, відповідно до умов якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли в дар 65/100 та 35/100 частин відповідно. Доля ОСОБА_1 складалась з п`яти приміщень загальною площею 39,1 кв.м. житловою площею 11,5 кв.м. та надвірних споруд.
Станом на день укладення договору дарування (травень 2002 року) при розподілі часток сторони керувалися технічним паспортом від 09.04.2002 року, виданим Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості.
За весь час експлуатації, перелік, площа та конфігурація приміщень, які складають частку ОСОБА_1 не змінювалися.
ОСОБА_2 за період володіння своєю часткою виконав будівельні роботи щодо прибудови та перепланування приміщень на першому поверсі та улаштування мансардного поверху. Будівельні роботи призвели до збільшення площі та необхідності перерахування часток співвласників.
За результатами будівельних робіт, виконаних відповідачем, загальна площа частки його приміщень збільшилась та становить 92,3 кв.м. замість 49,2 кв.м. Житлова площа становить 49,7 кв.м., замість 26,0 кв.м.
В результаті збільшення площі приміщень, 10.09.2015 року сторони зареєстрували своє право власності на домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право власності, індексний номер 43581321 від 10.09.2015 року.
Після чого, на замовлення сторін був виконаний новий технічний паспорт на будинок від 20.08.2015 року.
З плану будинку (сторінка 2 технічного паспорту від 20.08.2015 року) вбачається, що площа та конфігурація приміщень, які складають частку позивача, а саме 39,1 кв.м. не змінилася.
З моменту набуття права власності на домоволодіння, сторони домовились про порядок володіння та користування нерухомим майном, що перебуває в їхній спільній частковій власності.
Кожна із сторін має самостійні виходи, користується відокремленими спорудами вказаного домоволодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями, має власні домові книги тощо.
В кожній частині будівлі встановлене інженерне, сантехнічне обладнання (унітази, вмивальники, газовий двоконтурний котел) та окремі прибори обліку.
Влітку 2023 року сторони домовилися щодо порядку поділу земельної ділянки та домоволодіння в добровільному порядку.
Так, у серпні 2023 року сторони звернулися до приватного нотаріуса з заявами про поділ земельної ділянки та виготовлення відповідної документації із землеустрою щодо складання документів для подальшої реєстрації права власності.
Для подальшої можливості поділу домоволодіння, сторони звернулися до ТОВ «Одеське БТІ» щодо технічної можливості поділу нерухомості та отримали відповідний висновок №1043/23 від 17.10.2023 року й технічні паспорти на домоволодіння від 17.10.2023 року виконані ТОВ «Одеське БТІ».
Разом з тим, в подальшому відповідач, незважаючи на завершені етапи щодо поділу земельної ділянки, виїзд інженера ТОВ «Одеське БТІ» для проведення замірів та складення висновку, відмовився з`явитися на призначений час до нотаріуса, пояснюючи це тим, що не має фінансової можливості сплачувати витрати на нотаріуса, а саме укладення договору про поділ майна.
Зазначені обставини, стали підставою для замовлення позивачем висновку експертного дослідження у експертній установі для подальшого звернення з позовом до суду для реалізації свого права на поділ домоволодіння.
Відповідно до Висновку експертного дослідження №12/26 судової будівельно-технічної експертизи від 17.01.2024 року, встановлено, що поділ (виділ) в натурі в окремий об`єкт нерухомості ОСОБА_1 належний йому 25/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 можливий. Існуючий історично та фактично склавшийся варіант поділу (виділу) ОСОБА_1 належних йому 25/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 співпадає із вимогами діючих норм законодавства у будівництві. Належні позивачу 20/100 часток складаються з п`яти приміщень загальною площею 39,1 кв.м. житловою площею 11,5 кв.м. та надвірних споруд - погріб з шийкою літ. «Е», навіс літ. «О», навіс літ. «П», огорожа №5-10, які зазначені у технічному паспорті від 17.10.2023 року.
З огляду на неможливість досягнення усної домовленості щодо досудового врегулювання спору, позивач був змушений звернутися до суду.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 29.01.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна. Призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 30.04.2024 року представник позивача не заперечувала проти закриття підготовчого провадження у справі та призначення судового розгляду по суті.
Судом протокольно закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач та його представник були повідомлені про час та дату судового засідання належним чином, у судове засідання не з`явилися, проте 02.05.2024 року представник позивача надіслала заяву в якій просила розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце підготовчих та судового засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судового повідомлення на адресу: АДРЕСА_1 , за якою він зареєстрований, яке булоповернуто з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується повідомленнями (накладною) кур`єрської служби, у підготовчі та судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними спорудами на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого 23.05.1990 року житлово-комінальним відділом виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси, належав ОСОБА_3 .
Відповідно до договору дарування від 18.05.2002 року АЕК№229959, ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли в дар 65/100 та 35/100 частин відповідно. Доля ОСОБА_1 складалась з п`яти приміщень загальною площею 39,1 кв.м. житловою площею 11,5 кв.м. та надвірних споруд.
Станом на день укладення договору дарування (травень 2002 року) при розподілі часток сторони керувалися технічним паспортом від 09.04.2002 року, виданим Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості.
Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.01.2011 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У Додатку до Державного акту на право власності на земельну ділянку зазначено співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Судовим розглядом встановлено, що за весь час експлуатації, перелік, площа та конфігурація приміщень, які складають частку ОСОБА_1 не змінювалися.
При цьому, ОСОБА_2 за період володіння своєю часткою виконав будівельні роботи щодо прибудови та перепланування приміщень на першому поверсі та улаштування мансардного поверху. Будівельні роботи призвели до збільшення площі та необхідності перерахування часток співвласників.
За результатами будівельних робіт, виконаних відповідачем, загальна площа частки його приміщень збільшилась та становить 92,3 кв.м. замість 49,2 кв.м. Житлова площа становить 49,7 кв.м., замість 26,0 кв.м.
В результаті збільшення площі приміщень, 10.09.2015 року сторони зареєстрували своє право власності на домоволодіння.
Згідно дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.09.2015 року, індексний номер 43581321, домоволодіння по АДРЕСА_1 ,загальною площе. 131,4 кв.м., житловою площею 67,1 кв.м. на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 75/100 частки, ОСОБА_1 25/100 частки.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.11.2015 року, зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 25/100 часток домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що на замовлення сторін був виконаний новий технічний паспорт на будинок від 20.08.2015 року.
Для подальшої можливості поділу домоволодіння, сторони звернулися до ТОВ «Одеське БТІ» щодо технічної можливості поділу нерухомості та отримали відповідний висновок №1043/23 від 17.10.2023 року й технічні паспорти на домоволодіння від 17.10.2023 року виконані ТОВ «Одеське БТІ».
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.
Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
При вирішенні даної справи суд керується правилами, сформульованими у статтях 358, 367 ЦК України, де закладені принципи поділу майна у натурі, оскільки за нормами ст. 364 ЦК України при виділу частки право спільної часткової власності припиняється лише для особи, яка виділяє свою частку, тоді як в даному випадку при виділі частки позивача, право спільної часткової власності припиниться для обох сторін.
В абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. № 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.
В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.
Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Судом встановлено, що відповідно висновку експертного дослідження №12/26 судової будівельно-технічної експертизи від 17.01.2024 року, встановлено, що поділ (виділ) в натурі в окремий об`єкт нерухомості ОСОБА_1 належний йому 25/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 можливий. Існуючий історично та фактично склавшийся варіант поділу (виділу) ОСОБА_1 належних йому 25/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 співпадає із вимогами діючих норм законодавства у будівництві. Належні позивачу 20/100 часток складаються з п`яти приміщень загальною площею 39,1 кв.м. житловою площею 11,5 кв.м. та надвірних споруд - погріб з шийкою літ. «Е», навіс літ. «О», навіс літ. «П», огорожа №5-10, які зазначені у технічному паспорті від 17.10.2023 року.
Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що поділ домоволодіння з виділенням позивачу у особисту приватну власність в натурі належної йому частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наявність можливості виділення частки в натурі в праві спільної часткової власності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна задовольнити в повному обсязі.
Здійснити поділ домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В порядку поділу нерухомого майна виділити у особисту приватну власність ОСОБА_1 в натурі частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з п`яти приміщень загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., та надвірних споруд - погріб з шийкою літ. «Е», навіс літ. «О», навіс літ. «П», огорожа №5-10, що становить 25/100 частки зі складу домоволодіння (житлового будинку), площею 131,4 кв.м., (які зазначені у технічному паспорті від 17.10.2023 року), що становить 25/100 частки зі складу домоволодіння, площею 131,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Петренко В.С.