Справа № 171/1706/24
Номер провадження 2-о/184/127/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Апостолівська об`єднана територіальна громада в особі виконавчого комітету Апостолівської міської ради «про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини»,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме два житлових будинки з господарським будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_1 . Заповіт мати не складала. Вона є єдиною спадкоємицею померлої ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину (чоловік спадкодавиці, діти: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_4 померли до відкриття спадщини ОСОБА_3 , її брат та сестра дітей не мали). В березні 2024 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину матері, однак нотаріус їй відмовив в оформленні спадкових прав, пославшись на ту обставину, що вона не звернулась у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надала доказів її реєстрації в одному будинку з ОСОБА_3 за однією адресою - АДРЕСА_1 . Вона дійсно у шестимісячний строк після смерті матері заяву про прийняття спадщини не подала, за адресою реєстрації матері зареєстрована не була, однак з вересня 2021 року до дня смерті матері постійно проживала разом з нею, переселившись в її будинок по АДРЕСА_1 . Вона разом з матір`ю прийняли рішення про переїзд заявниці до матері на постійне проживання з метою економії витрат на оплату комунальних платежів. Будинок по АДРЕСА_2 ) в якому вона зареєстрована, також належав її матері, вона вирішила вселити до нього квартирантів з метою отримання додаткового доходу. Вона вивезла з будинку свої речі, перевезла їх до будинку по АДРЕСА_1 , де мати виділила їй окрему кімнату. Вони разом харчувались, допомагали одна одній, мали спільний бюджет: оплачували комунальні послуги, купували продукти харчування, ліки. Місце реєстрації не змінювала, оскільки мама отримувала субсидію і хотіла її зберегти. В зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з вказаною заявою.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, представник надала заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Апостолівська об`єднана територіальна громада в особі виконавчого комітету Апостолівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності їх представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №367 (а.с.14).

21 червня 1983 року між « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » (рос.) Райвідділом ЗАГС Апостолівського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №102. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , видане 19.06.1973 року райбюро ЗАГС Апостолівського району Дніпропетровської області на ім`я (рос.) « ОСОБА_8 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження №163 від 19.06.1973 року. Батьками у свідоцтві про народження записані (рос.): батько « ОСОБА_5 », мати « ОСОБА_6 » (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого 11.03.2004 року Відділом РАЦС Апостолівського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №47, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20.10.1965 року Ленінським райбюро ЗАГС м. Челябінськ, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження №879 від 20.10.1965 року. Батьками у свідоцтві про народження записані (рос.): мати « ОСОБА_6 » (а.с.17).

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 , виданого 08.11.2011 року Відділом ДРАЦС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис за №266, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12.03.1967 року райбюро ЗАГС м. Апостолове Дніпропетровської області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис про народження №76 від 12.03.1967 року. Батьками у свідоцтві про народження записані (рос.): мати « ОСОБА_6 » (а.с.19).

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 , виданого 07.12.2010 року Відділом РАЦС Апостолівського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №279, ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_4 (а.с.20).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_7 , виданого 16.11.1991 року Відділом ЗАГС Апостолівського райвиконкому Дніпропетровської області, 16 листопада 1991 року між « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_8 » (рос.) був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №198. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.12).

26 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Богомолова В.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, пославшись на те, що вона пропустила строк на прийняття спадщини, оскільки не звернулась до нотаріуса протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини ОСОБА_3 та не надала доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.13).

Згідно рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2005 року, житловий будинок АДРЕСА_1 визнано загальною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с.22).

Належність померлій ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» №7618679 від 25.06.2005 року, в якому зазначено, що право власності на житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 номер запису 62 в книзі 57, частка 1/1 зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Апостолівського районного суду від 13.04.2005 року (а.с.21).

Згідно заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2008 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , укладений усною домовленістю 1992 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 (а.с.24).

Належність ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_2 підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу 30279807, дата видачі 01.12.2014 року, в якому зазначено, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , частка 1/1 (а.с.23).

Згідно Акту обстеження уповноваженої особи виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 16.04.2024 року, ОСОБА_1 фактично проживала за адресою своєї матері ОСОБА_3 з вересня 2021 року по дату смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.25).

Згідно копії паспорту Серії НОМЕР_8 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 13.09.2001 року (а.с.44).

Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за період з 19.03.2001 року по 26.03.2024 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_13 , ОСОБА_3 (а.с.46).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76355641 від 26.03.2024 року, виданого приватним нотаріусом Богмоловим В.І., до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи, спадкодавець ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата заведення спадкової справи - 26.03.2024 року (а.с.15).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76355604 від 26.03.2024 року, наданої приватним нотаріусом Богомоловим В.І. у зв`язку з відкриттям спадкової справи за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.52).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76355641 від 26.03.2024 року, наданої приватним нотаріусом Богомоловим В.І., до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи. Номер у нотаріуса 51/2024. Спадкодавець: ОСОБА_3 (а.с.53).

Встановлення факту постійного проживання заявниці разом з ОСОБА_3 має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до ч.3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які мають бути оцінені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявниці, встановлюється з метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Апостолівська об`єднана територіальна громада в особі виконавчого комітету Апостолівської міської ради «про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН: НОМЕР_9 , разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.11.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш