Справа №303/7885/24
У Х В А Л А

14 листопада 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Мирошниченко Ю.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Полянчука Богдана Івановича у справі № 303/7885/24,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 року Мукачіським міськрайонним судом в особі судді Полянчука Б.І. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та відшкодування моральної шкоди.

28.10.2024 до суду надійшла заява відповідача про відвід судді Полянчука Б.І., яка передана судді 08.11.2024. У цій заяві ОСОБА_1 , посилаючись на ч.1 ст.2, п.4 ч.5 ст.12, п.п. 3,4,5 ч.1 ст.36, ст.37 ЦПК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.5, 1.6 Бангалорських принципів поведінки суддів, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Білуха проти України», Гаусшильта (HAUSCHILDT CASE), «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) заявив відвід головуючому судді з метою усунення будь-яких сумнівів щодо його неупередженості, оскільки він працює в Мукачівському міськрайонному суді судовим розпорядником і розгляд справи під головуванням судді Мукачівського міськрайонного суду Полянчука Б.І. у будь-якому випадку викликає сумніви у неупередженості судді, з яким він спілкується в межах виконання посадових обов`язків. Запобіганню виникненню будь-яких підозр щодо неупередженості судді служить інститут відводу, відповідно до принципів якого судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності. Вважав, що суддя Полянчук Б.І. підлягає відводу з метою забезпечення гарантій для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його упередженості. Просив відвести суддю Полянчука Б.І. від розгляду цивільної справи 303/7885/24 за позовом ОСОБА_2 до нього про поділ майна подружжя.

Позивачка ОСОБА_2 подала до суду заперечення на клопотання ОСОБА_1 про відвід судді, в якому зазначила, що заява є безпідставною та необґрунтованою, оскільки викладене заявником ґрунтується на помилкових, неспроможних і надуманих твердженнях, які нічим не підкріплені та не містять в собі належного правового обґрунтування і доказової бази. Заявник посилається на те, що він є працівником Мукачівського міськрайонного суду, тому розгляд справи суддею Полянчуком Б.І. викликає сумніви в неупередженості, оскільки він може спілкуватися з суддею в межах виконання посадових обов`язків, але заявник використовує лише загальні фрази і формулювання та перелічує норми процесуального закону і не приводить жодного реального факту, який би дав підстави поставити безсторонність головуючого по справі під сумнів, а також не зазначає в чому саме полягає упередженість та необ`єктивність судді та не посилається на документальне підтвердження заявленого. Викладені заявником доводи базуються на його припущеннях та на власних переконаннях і враженнях, що не може бути підставою для відводу в силу ст.36 ЦПК України. Не підтверджено заявником і та обставина, що суддя прямо або опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи. Виходячи із займаної відповідачем посади він не перебуває у прямій залежності та безпосередньому підпорядкуванні конкретного судді, а є рядовим працівником державного апарату цього суду і його робота обмежується функціями, пов`язаними із забезпеченням умов роботи в залах судових засідань та організацією готовності цих залів до розгляду справ та інше. Робоче спілкування відповідача із суддею не свідчить про упередженість і необ`єктивність судді та не перешкоджає здійсненню ним належного і справедливого правосуддя. Вважала, що якщо виходити з викладених заявником підстав відводу, Мукачівський суд взагалі позбавлений повноважень на розгляд жодної справи з його участю, але діюче процесуальне законодавство не містить жодних застережень з цього приводу. Звернула увагу на ту обставину, що шлюб між нею та відповідачем розірвано на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 16.04.2024 у справі №303/12229/23, яке ухвалено під головуванням судді Полянчука Б.І., але при розгляді справи відвід відповідачем не було заявлено. Вважає, що відповідач навмисно створює штучні умови і прецедент, які буде використовувати в подальшому стосовно кожного судді по цій справі, щоби затягнути її розгляд та уникнути розгляду справи по суті або бажає підібрати для себе більш лояльного і зручного суддю, що є неприпустимим. Просила залишити заяву без задоволення.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Полянчука Б.І. від 08.11.2024 року визнано відвід необґрунтованим. З огляду на це цивільну справу передано до апарату Мукачівського міськрайонного суду для визначення автоматизованою системою документообігу судді, який буде розглядати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Полянчука Б.І. від розгляду цивільної справи № 303/7885/24.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Полянчука Б.І. від розгляду цивільної справи № 303/7885/24 розподілено судді Мирошниченку Ю.М.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про відвід судді розглянуто без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву суд дійшов таких висновків.

Приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 р. передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з положеннями статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі» Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу

Відповідно до частини 7 статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Таким чином, з огляду на підстави відводу та обставини цієї справи вважаю, що в розумінні пункту 5 частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України не є «іншими обставинами, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді» сама по собі та обставина, що учасником справи є працівник апарату цього суду, за винятком обставин, що свідчать про наявність прямого підпорядкування головуючому по справі вказаного учасника справи.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Полянчука Богдана Івановича у справі № 303/7885/24, 2/303/1610/24 відмовити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, відшкодування моральної шкоди передати апарату Мукачівського міськрайонного суду для повернення судді Полянчуку Богдану Івановичу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій Мирошниченко