ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4566/24 Справа № 211/7419/23 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді БондарЯ.М.

Суддів ЗубаковоїВ.П., Остапенко В.О.

сторони

позивачАКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК»

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року, ухваленого суддею Ткаченко С.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні в матеріалах справи),

УСТАНОВИВ

У листопаді 2023 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 25.05.2018 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви відповідачу видано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банку» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. Також всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить її підпис в Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Позивач вказував, що свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Проте, відповідач не сплатила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 01.10.2023 р. у відповідача виникла заборгованість в розмірі 83 657 грн. 92 коп., яка складається з наступних сум: 49 243 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом; 34 413 грн. 95 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн. - штрафи.

У зв`язку із вказаним позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.05.2018 року, яка виникла станом на 01.10.2023 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 098 (двадцять шість тисяч дев`яносто вісім ) грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 837 (вісімсот тридцять сім ) грн. 13 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Позивач АТ «АКЦЕНТ-БАНК», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити заявлені до ОСОБА_1 позовні вимоги.

При цьому, скаржник зазначає, що посилання на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обґрунтовано у рішенні, оскільки у справі на яку послався суд Тарифи Банку не було підписано боржником. В даному випадку до матеріалів справи додано не тільки Тарифи із сайту Банку, а і Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого, який підписано боржником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Вказує, що у даній справі слід використовувати іншу судову практику, де присутній Паспорт споживчого кредиту, а саме постанову Верховного суду від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог,за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на підтвердження позовних вимог АТ «Акцент-Банк» надано копію анкети-заяви № б/н від 25 травня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, при цьому вказана анкета-заява не містить відомостей, які саме банківські послуги надаються відповідачу та номеру кредитного договору.

Анкета-заява містить текст про ознайомлення споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Долучений до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом процентів, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписаний.

Долучені до матеріалів справи Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» також не містить підпису відповідача.

Згідно з приведеним банком розрахунком, заборгованість відповідача станом на 01 жовтня 2023 року становить 83 657,92 грн., з яких: 49 243,97 грн. - заборгованість за кредитом, 34 413,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відмовляючи Банку в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції зазначив, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Також посилання на те, що істотні умови договору (процентну ставку за користування кредитними коштами) погоджено між сторонами у паспорті споживчого кредиту, суд вважає безпідставним, оскільки підписана позичальником анкета-заява не містить положень про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору банківського обслуговування.

З виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 фактично отримано, шляхом зняття готівки, оплати товарів, поповнення мобільного рахунку, переказу на інші карти, кредитних коштів на суму 109 557 грн 14 коп., а внесено на погашення боргу 83 458 грн 60 коп. Різниця складає 26 098,54 грн., яка і підлягає стягненню на користь банку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме в частині стягнення тіла кредиту та відсутності підстав для стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, проте частково погоджується з доводами АТ «АкцентБанк», з огляду на таке.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Також до матеріалів справи банком було надано виписку по рахунку відповідача та довідки про видачу кредитних карток та про встановлення кредитного ліміту, який у подальшому збільшувався до 49300,00 грн., що свідчить про користування ОСОБА_1 кредитними коштами, оскільки останньою вказана обставина не спростовувалась.

Встановлені судом обставини підтверджують факт наявності між сторонами кредитних правовідносин та обов`язок позичальника повернути кредитору суму позики, оскільки такі обставини не заперечуються позичальником, однак має значення для обсягу відповідальності останньої, зокрема, щодо складових кредитної заборгованості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 користувалася отриманою кредитною карткою та частково погашала утворену заборгованість, що у свою чергу свідчить про отримання останньою кредитної картки з кредитним лімітом.

Разом з тим у анкеті-заяві позичальника від 25 травня 2018 року процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентам у розмірі 34 413,95 грн.

В апеляційній скарзі позивач, як на підставу стягнення процентів з відповідача за користування кредитом посилається на Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого, який підписано боржником електронним підписом одноразовим ідентифікатором та вказує на те, що у даній справі слід використовувати іншу судову практику, де присутній Паспорт споживчого кредиту, а саме постанову Верховного суду від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими доводами скаржника та їх відхиляє, з огляду на таке.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження №61-14545сво20) зробив висновок про те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення процентів по кредиту, у зв`язку з недоведеністю цих позовних вимог.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У позові позивач просив стягнути з відповідача тіло кредиту у розмірі 49243,97 грн., суд першої інстанції частково задовольнив цю вимогу та стягнув з відповідача на користь позивача 26 098,54 грн., не звернувши увагу на те, що матеріали справи містять заяву відповідача від 22.02.2024, де остання визнає позовні вимоги в частині тіла кредиту (а.с.49).

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, стягнувши з відповідача на користь позивача зменшену суму тіла кредиту, не врахував визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту в повному обсязі чим порушив норми процесуального права, що є підставою для зміни судового рішення в частині збільшення тіла кредиту до заявлених у позові вимог, тобто до 49243,97 грн. (п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Оскільки, рішення суду підлягає зміні, перерозподілу підлягає і стягнутий судом першої інстанції суудовий збір.

Так, при подачі позову до суду ціна позову становила 83 657,92 грн., судом апеляційної інстанції позов задоволено на суму 49 243,97 грн., що складає 59% від заявленої суми позову, тому стягненню з відповідача на користь позивача за подачу позову до суду підлягає судовий збір пропорційно до задоволеним позовним вимогам в розмірі 1583,56 грн. та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 375,34 грн.

Керуючисьст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року в частині стягнутого судом розміру тіла кредиту і судового збору змінити, збільшивши розмір тіла кредиту з 26 098 (двадцять шість тисяч дев`яносто вісім ) грн. 54 коп. до 49 243 (сорок дев`ять тисяч двісті сорок три)грн. 97 коп, відповідно збільшивши суму судового збору, стягнутого з відповідача на користь позивача з 837,13 грн. до 1583,56 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» Код , місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вулиця Батумська, буд. 11, судовий збір у розмірі 2 375,34 грн. за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 червня 2024 року.

Головуючий:

Судді: