У Х В А Л А

про залишення позову без руху

08.11.2024 суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

адвокат Ігнатов Д.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 16.08.2016 Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 91.

Вивчивши позовну заяву, додані матеріали, приходжу до висновку, що таку слід залишити без руху, з огляду на наступне.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

За положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 судовий збір не сплачено, у прохальній частині позову заявлено вимогу про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі.

Так, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначено положеннями ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 8 означеного Закону визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За змістом позовної заяви позивачка просить відстрочити сплату судового збору через скрутне матеріальне становище, однак такої підстави до відстрочення/розстрочення сплати судового збору нормами ЗУ «Про судовий збір» не передбачено, документів на підтвердження неможливості сплати судового збору позивачкою не надано.

Таким чином, за звернення до суду із позовною заявою немайнового характеру позивачці належить сплатити 1211 грн. 20 коп. судового збору, або ж надати докази звільнення від сплати судового збору, чи подати належним чином оформлене клопотання про відстрочку від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Позовна заява надійшла до суду в електронній формі через електронний суд, а відтак на позивача покладається обов`язок надання доказів на підтвердження направлення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які підтверджують надсилання відповідачу позову та копій поданих до суду документів.

Тому, для відкриття провадження у справі необхідно усунути вищезазначені недоліки.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 194 ЦПК України, суддя -

у х в а л и л а:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Зобов`язати позивача на протязі десяти днів, з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позову, що наведені в описовій частині такої.

У випадку якщо недоліки не будуть усунуті протягом вказаного вище часу, позовну заяву вважати такою, що не підлягає розгляду та повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Яворська Н.І.