Справа № 541/3748/24
Номер провадження 2-о/541/180/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01 вересня 1989 року; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого від 17 грудня 2011 року; диплома серії НОМЕР_3 , виданого Миколаївським державним педагогічним інститутом 22 червня 1995 року; додатку до диплома спеціаліста № НОМЕР_4 , виданого Миколаївським державним педагогічним інститутом 22 червня 1995 року; свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого від 18 березня 1994 року, оскільки у вказаних документах неправильно зазначено її ім`я. ОСОБА_1 звернулася до суду для встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні для реалізації права на отримання пенсії по інвалідності 2 групи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 38).

Представник заінтересованої особи направив заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, ухвалити рішення на підставі досліджених доказів (а.с. 34).

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити.

У відповідності з рішенням про відмову у призначенні пенсії від 30 вересня 2024 року № 36 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності 2 групи у зв`язку з тим, що за доданими до її заяви документами до страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи: згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01 вересня 1989 року, оскільки в свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 від 17 грудня 2011 року ім`я не відповідає паспортним даним НОМЕР_13; періоди навчання згідно диплому НОМЕР_3 від 22 червня 1995 року - з 01 вересня 1990 року по 21 червня 1995 року, оскільки ім`я не відповідає паспортним даним НОМЕР_13; період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку: утриманець ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва НОМЕР_5 , оскільки в свідоцтві про народження ім`я матері не відповідає її паспортним даним НОМЕР_13 (а.с. 5-6).

У трудовій книжці НОМЕР_1 від 01 вересня 1989 року вказано російською мовою прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_1 », в зв`язку з укладенням шлюбу внесено запис про зміну прізвища заявниці з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 27 лютого 1993 року, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу а.с. 15, 17-19).

Після зміни прізвища заявницею отримано паспорт серії НОМЕР_7 , де прізвище, ім`я, по батькові зазначено « ОСОБА_1 » (а.с. 9).

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 від 27 квітня 2001 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано, прізвище заявниці залишено « ОСОБА_1 » (а.с. 14).

17 грудня 2011 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_7 . Після укладення шлюбу прізвище заявниці змінено на « ОСОБА_1 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 17 грудня 2011 року, а.с. 20).

Згідно отриманої заявницею картки платника податків, реєстраційний номер облікової картки податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено « ОСОБА_1 » (а.с. 16).

Суд встановив, що у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 від 17 грудня 2011 року, дипломі НОМЕР_3 від 22 червня 1995 року, додатку до диплома спеціаліста № НОМЕР_4 , свідоцтві про народження дитини заявниці ОСОБА_9 серії НОМЕР_5 , виданого 18 березня 1994 року, у графі «ім`я» помилково зазначено « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 » (паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 04 січня 2012 року Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, а.с. 8).

Згідно з відповіддю Миргородського відділу ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 вересня 2024 року № 125/30.16-72 запис українською мовою жіночого імені « ОСОБА_1 » може бути записано в документах як « ОСОБА_1 » або « ОСОБА_1 », тобто це імена, які мають одне теж саме значення, але різне написання (а.с. 23).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 6 ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності з п. 12 вказаної постанови при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом беззаперечно встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 01 вересня 1989 року; диплом серії НОМЕР_3 , виданий Миколаївським державним педагогічним інститутом 22 червня 1995 року; додаток до диплома спеціаліста № НОМЕР_4 від 22 червня 1995 року належать заявниці.

Таким чином, підлягає встановленню судом факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вищезазначених документів, оскільки цей факт має юридичне значення для неї та дозволяє підтвердити її трудовий стаж, реалізувати право на призначення та отримання пенсії.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Крім зазначеного, суд зауважує, що заявницею повторно отримані свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_10 та свідоцтво про народження серії НОМЕР_11 , в яких її ім`я записано « ОСОБА_1 », тобто у відповідності з паспортними даними.

З урахуванням вищенаведеного, вимога заявниці про встановлення належності їй свідоцтв про шлюб та про народження дитини задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_12 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01 вересня 1989 року; диплома серії НОМЕР_3 , виданого Миколаївським державним педагогічним інститутом 22 червня 1995 року; додатку до диплома спеціаліста № НОМЕР_4 виданого Миколаївським державним педагогічним інститутом 22 червня 1995 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О. М. Вірченко