Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Посікіри Романа Романовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Посікіри Р.Р. звернувсь до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 09.12.2021 рішенням Франківського районного суду м. Львова позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал», за участі третьої особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було задоволено та визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №10484 від 25 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Профіт Капітал" грошових коштів у сумі 11 763,00 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Профіт Капітал" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

03.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійович відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису № 10484, виданого 25.01.2021, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О. С., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Центрокредит» заборгованість в розмірі 11 763,00 гривень.

29.09.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійович було завершено виконавче провадження № НОМЕР_2.

На заяву Позивача від 25.04.2024 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійович отримано відповідь №305631 від 08.05.2024 відповідно до якої станом на 29.09.2022 на рахунок приватного виконавця надійшло 13 842,30 грн., з яких 11 763,02 грн перераховано на рахунок ТОВ «Фінансова компанія "Профіт Капітал".

Таким чином, позивач звертається до суду із позовом про повернення ТОВ «ФК «Профіт Капітал» коштів, набутих без достатньої правової підстави.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.09.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.09.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення щодо заявлених позовних вимог.

Представник відповідача зазначає, що в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 приватним виконавцем виконавчого Львівської області Пиць А.А. було стягнуто з ОСОБА_1 загальну суму у розмірі 13 842,30 грн., з яких 11 763,02 грн. - перераховано на рахунок ТОВ «ФК «Профіт Капітал», решта стягнутих грошових коштів була зарахована приватним виконавцем в рахунок оплати винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження, що підтверджується листом за вих.№ 749596 від 23.09.2024.

Отже, вимога ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» грошових коштів у розмірі 13 842,30 грн. є необґрунтованою та, у разі задоволення позовних вимог, до стягнення з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягають кошти у розмірі 11 763,02 грн.

Окрім цього, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вважає заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн. неспівмірними із складністю справи.

07.10.2024 від представника позивача на адресу суду надійшли письмові заперечення щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в яких останній наполягав на стягнення 5 000 грн правової допомоги.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

09.12.2021 рішенням Франківського районного суду м. Львова позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК "Профіт Капітал", за участі третьої особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було задоволено та визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №10484 від 25 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Профіт Капітал" грошових коштів у сумі 11 763,00 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Профіт Капітал" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

03.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійович відкрито виконавче провадження№ НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису №10484, виданого 25.01.2021, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О. С., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Центрокредит» заборгованість в розмірі 11 763,00 гривень.

29.09.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійович було завершено виконавче провадження НОМЕР_3.

На заяву Позивача від 25.04.2024 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійович отримано відповідь № 305631 від 08.05.2024 відповідно до якої станом на 29.09.2022 на рахунок приватного виконавця надійшло 13 842,30 грн., з яких 11 763,02 грн перераховано на рахунок ТОВ «Фінансова компанія "Профіт Капітал".

Отже, загальна сума стягнення за виконавчим провадженням № НОМЕР_2 становить 13 842 грн 30 коп., з яких 11 763 грн 02 коп. перераховано ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» в рахунок погашення заборгованості, а 2 079 грн 28 коп. в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19.

На користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» стягнуто 11 763 грн 02 коп., що підтверджується відповіддю № 305631 від 08.05.2024, яка була надана приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиця Андрієм Андрійовичем на адвокатський запит.

Згідно з матеріалами справи, суд відмічає, що правовою підставою для набуття ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» грошових коштів став виконавчий напис нотаріуса на підставі якого було відкрито виконавче провадження, однак який в судову порядку був визнаний таким, що не підлягає виконанню, а відтак відпадала правова підстава для отримання таких коштів, відповідні грошові кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Щодо стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 2 079 грн 28 коп. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження, суд дійшов до наступних висновків.

03.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійович відкрито виконавче провадження№ НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису №10484, виданого 25.01.2021, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О. С., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Центрокредит» заборгованість в розмірі 11 763,00 гривень.

Таким чином, підставою для стягнення витрат виконавчого провадження з боржника є факт понесення таких витрат приватним виконавцем для організації та проведення виконавчих дій, а тому відшкодування приватному виконавцю понесених ним витрат не ставиться у взаємозалежність із визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки факт понесення витрат приватним виконавцем уже є безумовною підставою для їх відшкодування приватному виконавцю.

Верховний суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 05.02.2020 у справі № 201/8493/18 дійшов правового висновку, про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставними, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця, які не можуть вважатися безпідставно набутими коштами розумінні статті 1212 ЦП України, а є витратами виконавчого провадження.

Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.09.2021 у справі № 320/5868/16 зазначив, що стягнення виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 2 079 грн 28 коп. грн в рахунок погашення витрат виконавчого провадження не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення інфляційних втрат за увесь час прострочення повернення коштів у розмірі 1 980 грн 89 коп., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 778 грн 64 коп., суд дійшов до наступних висновків.

Позивачем в судовому порядку не доведено та необґрунтовано період нарахування заборгованості по стягненню інфляційних втрат та трьох відсотків річних, а саме не зазначено з якого моменту у відповідача на думку позивача виникло зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (коштів), оскільки рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2021 було задоволено позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а не відносно стягнення безпідставно набутого майна (коштів).

Таким чином, суд дійшов висновку про залишення без задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат за увесь час прострочення повернення коштів та стягнення 3% річних від простроченої суми.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, суд дійшов до наступних висновків.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 3 000 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0971-6349-9149-9450 від 10.09.2024 у сумі 1 211 грн 20 коп.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 861 грн 02 коп судового збору.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 280 - 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Посікіри Романа Романовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 11 763 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят три) грн 02 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 861 (вісімсот шістдесят одну) грн 02 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», місцезнаходження: 04071, м .Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8, ;

Суддя Дмитро ПЕТРОВ