Справа № 386/638/24
Провадження № 2-п/386/10/24
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2024 року

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Червоненка Д.В., дослідивши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 року по цивільній справі №386/638/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

в с т а н о в и в:

Адвокат Задорожнюк О.Б. звернулась до суду із заявою в інтересах відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 року по цивільній справі №386/638/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи її тим, що відповідачка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, тому не з`явилась в судове засідання, а також наявні докази, які спростовують висновки суду про необхідність задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що заява про перегляд заочного рішення суду підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

У відповідності до ч. 2 статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У контексті даної справи, встановлений частиною другою статті 284 ЦПК України строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення є одним з інструментів забезпечення принципу правової визначеності, а право відповідача на доступ до суду при заочному розгляді справи місцевим судом не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання ним порядку та строку звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.09.2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Копію заочного рішення відповідач та його представник отримали 13.09.2024 року у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, про що свідчить довідка про доставку електронного документа в електронний кабінет (а.с. 135, 136).

14.10.2024 року представник відповідачки зверталась із заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою від 21.10.2024 року було залишено без руху, а 29.10.2024 року повернуто у зв`язку з невиконанням вимог ухвали.

Таким чином, строк для звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 14.10.2024 року закінчився.

13.11.2024 року представник відповідачки повторно звернулась із заявою про перегляд заочного рішення та не надала суду заяву про поновлення процесуального строку, передбаченого ч. 2 ст. 284 ЦПК України .

Велика Палата Верховного суду в своїй постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 відступила від попереднього висновку, викладеного у постанові 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, та сформулювала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи відсутність заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, приходжу до висновку про необхідність залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду у відповідності до ч. 2 статті 126 ЦПК України.

Керуючись ст. 126, 127, 258-260, 284 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 рокупо цивільній справі №386/638/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- залишити без розгляду.

Роз`яснити відповідачці, що залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д. В. Червоненко