РІШЕННЯ

Іменем України

13.06.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мартьянової С.М.

з участю секретаря судового засідання Висоцької К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

На розгляд Франківського районного суду м.Львова поступила позовна заява подана ОСОБА_1 (позивач) до ОСОБА_2 (відповідачка) про розірвання шлюбу та поділ майна.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову позивач покликається на те, що 17.07.2010 між сторонами зареєстровано шлюб. Зазначає, що спільне життя між ними є неможливим у зв`язку з тим, що у сім`ї втрачено почуття довіри, турботи, наявні кардинальні розбіжності на життєві погляди. Окрім того, зазначає, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Примирення та подальше спільне проживання не виправлять стану шлюбних відносин, їхня сім`я існує формально.

Ухвалою судді від 18.03.2024 залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.

Позивачем на розгляд суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання призначене на 13.06.2024 позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки немає можливості знаходитися у місті Львові. Просить суд зобов`язати відповідачку при розірванні шлюбу змінити її прізвище.

13.06.2024 представник відповідачки не явився, однак на розгляд суду подано клопотання про роз`єднання позову про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя у два самостійні провадження, а саме у провадження про розірвання шлюбу та у провадження про поділ майна подружжя.

Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою судді від 13.06.2024 роз`єднати вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, залишено на розгляд позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поділ майна подружжя.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Судом встановлено, що 17.06.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, актовий запис №170. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Ці обставини підтверджуються Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.09.2011, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та наявністю у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої ним у позовній заяві позиції та у поданій заяві.

Представник відповідачки проти розірвання шлюбу не заперечує.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити повністю.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до ст.113 СК України суд не в праві зобов`язувати відповідачку змінити прізвище.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у сумі 1211,20 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.07.2010, відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис №170.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. сплачений при подачі позовної заяви.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 22.09.2004 Новокаховським МВ УМВС України у Херсонській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_5 , орган, що видав 6513, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Мартьянова С.М.