Справа № 446/2579/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 року суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,-

встановив:

05.11.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якій вона просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 03.11.1995 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , 07.10.2021 у твердій грошовій сумі, в розмірі 8000,00 грн. із заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з частини другої статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу, суд вважає за необхідне відмовити у його видачі, виходячи з наступного.

Згідно з пункту третього частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Так, у пункті п`ятому частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, законодавцем встановлено безспірний розмір аліментів, який можна стягнути у спрощеному порядку, шляхом видачі судового наказу.

Така ж вимога передбачена частиною третьою статті 184 СК України, у якій вказано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму дітей віком до 6 років - 2563 гривні, а дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі 8000,00 грн. на дитину, яку просить стягнути заявниця, перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому заява про видачу судового наказу до задоволення не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відтак, виходячи з положень наведених норм закону, заявлені вимоги заявниці можуть бути розглянуті судом тільки в позовному провадженні.

Беручи до уваги, що заявлена заявницею вимога не відповідає вимозі визначеній у пункті п`ятому частини першої статті 161 ЦПК України, тому приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 163, 165, 166 Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив:

у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини - відмовити.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом п`ятим частини першої статті 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 08.11.2024.

Суддя У.І. Костюк