УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Кожухівського Я.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.09.2024 року позовну заяву ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
04.10.2024 року на виконання вимог ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.09.2024 року надійшла заява про усунення недоліків.
Зі змісту заяви сторони позивача про усунення недоліків вбачається, що вимоги ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.09.2024 щодо доплати суми судового збору залишилися без виконання, а доводи сторони позивача щодо сплати судового збору зводяться лише до суб`єктивного бачення стороною позивача вимог чинного законодавства та його трактування на власний розсуд.
Так, представник позивача у заяві про усунення недоліків зазначає про те, що в даному випадку позивач скористався своїм правом об`єднати однорідні позовні вимоги за позовом одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача. По даній справі позивачем подано одну позовну заяву, в якій об`єднано позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за двома кредитними договорами, пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, а саме: три договори укладені з одним відповідачем, право вимоги заборгованості за всіма кредитними договорами перейшло до одного позивача, усі позовні вимоги подані одним позивачем до одного й того самого відповідача, позовні вимоги мають однорідний характер (стягнення кредитної заборгованості) та регулюються одними і тими ж нормами чинного законодавства України.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 викладено позицію, відповідно до якої «обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».
Таким чином, у вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
В ухвалі судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.09.2024 позивачу роз`яснено, що позивачем сплачено судовий збір лише за однією вимогою, у той час як позов містить три самостійні вимоги з різними предметами спору.
Оскільки позивачем заявлено три самостійні вимоги: майнового характеру, які не випливають одна з одної, то позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до встановлених ставок судового збору, передбаченого Законом України «Про судовий збір».
При цьому слід зазначити, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. Наявні порушення, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).
Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості із відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами, укладеними останнім у різні періоди часу та з різними кредиторами, права вимоги за якими в різні періоди та на підставі різних договорів факторингу перейшли до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як нового кредитора.
Таким чином, вимоги, з якими ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду, не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, не є однорідними, а тому не можуть бути об`єднані в одній позовній заяві.
Таким чином, стороною позивача не виконано вимоги ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2024 року про усунення недоліків позовної заяви, зокрема, не сплачено судовий збір за вимогою майнового характеру.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За вказаних обставин вважаю позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу, оскільки позивачем не надано квитанцію про доплату сплату судового збору в сумі 6056,00 грн. за вимогою майнового характеру та не надано докази про звільнення від сплати судового збору.
Частиною п`ятою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Воробйов