Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1951/24

08 листопада 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника позивча, адвоката - Романишина Д.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 16.05.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 67.

За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а тому шлюбні відносини між ними не склались. З моменту припинення ними сімейних відносини та ведення спільного господарства пройшло вже понад чотири роки і відповідно вони проживають окремо. На даний час відповідач проходить військову службу в Збройних силах України.

Також вказує, що причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що між ними не склалися сімейні відносини, які повинні ґрунтуватись на взаємній повазі, любові і взаєморозумінні, тому за її переконанням в подальшому підтримувати такі відносини сенсу немає.

Стверджує, що їх спільне проживання як подружжя являється неможливим та суперечитиме її інтересам, у зв`язку з чим вона вирішила шлюб розірвати.

Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх з відповідачем спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Також звертає увагу, що спору щодо визначення місця проживання дітей між ними немає.

Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, натомість надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що не може з`явитись до суду, оскільки він є військовослужбовцем і на даний час перебуває безпосередньо у зоні бойових дій, а тому просить суд проводити розгляд даної справи у його відсутність.

Вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 він визнає, погоджується на розірвання шлюбу, так як їх шлюб дійсно втратив своє значення і носить формальний характер. Термін на примирення також просить не надавати, оскільки примирення між ними неможливе.

Отже, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, що долучене до матеріалів справи, згідно якого вказаний шлюб зареєстровано 16.05.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 67 (а.с.5).

Від шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми (а.с.6-8).

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється як тривалий, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейних відносин, не мають наміру підтримувати їх в подальшому, і наміру зберегти сім`ю у них немає, з підстав, викладених у її позовній заяві та заяві відповідача щодо визнання позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Крім того, суд констатує, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання малолітніх дітей, оскільки ними не заявлялись вимоги про визначення місця їх проживання, а тому питання про місце проживання малолітніх: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу, судом не вирішується.

На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 160 СК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 16.05.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 67 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення

складено 11.11.2024 року.

Суддя Грещук Р.П.