Провадження № 2/686/3951/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2024 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Козубович А.Т.

за участі представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Лісогринівецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Лісогринівецької сільської радита просили визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності по частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 , який загалом складається з житлового будинку А-1 з верандою «а» загальною площею 66,5 кв.м.(житлова площа становить 41,5 кв.м.), ганка «кр» площею 5,00 кв.м., сараю «Б», сараю «б», літньої кухні «В», огорожі №1.

Позивачі є дітьми померлої ОСОБА_5 . Інших спадкоємців після смерті матері немає.

На підставі заповіту усе своє майно померла ОСОБА_5 в рівних частках по заповіла позивачам.

Спадщина після смерті матері складається з домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Домоволодіння складається із житлового будинку А-1 з верандою «а» загальною площею 66,5 кв.м.(житлова площа становить 41,5 кв.м.), ганка «кр» площею 5,0кв.м., сараю «Б», сараю «б», літньої кухні «В», огорожі №1.

Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності померлій ОСОБА_3 житлового будинку.

Згідно повідомлення Хмельницького БТІ право власності ОСОБА_5 на домоволодіння АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно даних інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 , вказаний будинок побудовано у 1956 році.

Згідно виписки з погосподарської книги за 1976,1996,2006,2016,2022 роки власником будинку значилась мати ОСОБА_5 .

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради №68 від 26.01.2021 року, ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) з подальшою передачею у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка)загальною площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення була розроблена технічна документація із землеустрою, а також сформовано земельну ділянка з кадастровим номером :01:005:0085 площею 0,25 га.

Неможливість досудового врегулювання спору обумовила звернення позивачів до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволені. Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності; у вирішенні справи покладається на думку суду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень(ст..12 ЦПК).

Статтею 1216 ЦК Українипередбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно достатті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно достатті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно достатті 1268 ЦК Українипередбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на нову річ, яка виготовлена(створена)особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва(створення майна).(ст.331 ч.1, ч.2 ЦК).

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав. (Постанова КЦС ВП від 03.06.2020 року у справі №363/4852/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Законом УРСР від 2 липня 1968 року «Про сільську Раду депутатів трудящихся УРСР» передбачено, що кожна сільська рада веде погосподарську книгу, в якій відповідним записом посвідчується право землекористування громадян.

В період дії Земельного кодексу РСР 1970 року, право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

За Земельним кодексом України 1990 року передбачено, що право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина.

За життя ОСОБА_5 оформила заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було, з чого б не складалось, що буде належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних долях.

Позивачі є дітьми померлої ОСОБА_5 . Інших спадкоємців після смерті матері немає.

Спадщина складається з домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Домоволодіння складається із житлового будинку А-1 з верандою «а» загальною площею 66,5 кв.м.(житлова площа становить 41,5 кв.м.), ганка «кр» площею 5,0кв.м., сараю «Б», сараю «б», літньої кухні «В», огорожі №1.

Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності померлій ОСОБА_3 житлового будинку.

Згідно повідомлення Хмельницького БТІ право власності ОСОБА_5 на домоволодіння АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно даних інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 , вказаний будинок побудовано у 1956 році.

Згідно виписки з погосподарської книги за 1976,1996,2006,2016,2022 роки власником будинку значилась мати ОСОБА_5 .

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради №68 від 26.01.2021 року, ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) з подальшою передачею у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка)загальною площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення була розроблена технічна документація із землеустрою, а також сформовано земельну ділянка з кадастровим номером :01:005:0085 площею 0,25 га.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про під ставність заявленого позову та можливість його задоволення.

Керуючись ст.ст. 392, 1225,1261, 1268,1269 Цивільного кодексу України, ст.ст.4,5,10,11,12,13, 81,259,263,264,354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 , який загалом складається з житлового будинку А-1 з верандою «а» загальною площею 66,5 кв.м.(житлова площа становить 41,5 кв.м.), ганка «кр» площею 5,00 кв.м., сараю «Б», сараю «б», літньої кухні «В», огорожі №1.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 , який загалом складається з житлового будинку А-1 з верандою «а» загальною площею 66,5 кв.м.(житлова площа становить 41,5 кв.м.), ганка «кр» площею 5,00 кв.м., сараю «Б», сараю «б», літньої кухні «В», огорожі №1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 листопада 2024 року.

Суддя З.А.Чевилюк