Провадження № 2/686/912/24
УХВАЛА

07 жовтня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Дем`янова Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

встановив:

У порядку повторно автоматизованого авторозподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дем`янову Ю.М. передано цивільну справу № 686/20921/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 26.09.2024 вказану справу прийнято до провадження.

Того ж дня Ухвалою суду позовну заяву, в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України, залишено без руху, у зв`язку із необхідністю визначення ціни позову за кожною майновою вимогою окремо, сплати судового збору відповідно до визначеної ціни позову чи надання суду доказів, які є підставою для звільнення позивача від його сплати, та надано позивачеві строк до п`яти днів з дня вручення ухвали для усунення указаних недоліків.

На адресу Хмельницького міськраойнного суду Хмельницької області 02.10.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Савченко О.В., надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Зі змісту указаного клопотання слідує, що представник позивача виконав вимоги Ухвали суду від 26.09.2024, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху. Зокрема, до суду надано копію висновку № 27-09/24-01 про вартість об`єктів оцінки, що є предметом розгляду у цивільній справі, станом на 04.10.2024. Замовником оцінки значиться ОСОБА_3 , підстава договір про проведення оцінки майна № 270924 від 27.09.2024. Мета оцінки для визначення ціни позову.

Крім цього, до клопотання долучено копію довідки до акта огляду МСЕК № 043804, виданої на ім`я ОСОБА_1 про встановлення останньому 1 групи інвалідності безтерміново, що є підставою для звільнення від сплати судового збору позивача відповідно до положень статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Також в указаному клопотанні адвокат Савченко О.В. повідомила суд про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 . На підтвердження указаних обставин до клопотання долучено копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

У зв`язку із указаними обставинами, із посиланнями на положення ч. 1 ст. 55, п.1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, ч. 2 ст. 344 ЦК України, ОСОБА_3 просить зупинити провадження у цивільній справі до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 .

Зокрема, на думку адвоката, спадкоємець після смерті позивача ОСОБА_4 може бути особою, яка заявляє про давність володіння і може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

За результатами розгляду поданого адвокатом Савченко О.В. клопотання суд дійшов до наступних висновків.

Щодо усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 26.09.2024 про залишення позовної заяви без руху

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 44 ЦПК представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти віl імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Категорія "повноваження" має істотне значення для визначення правосуб`єктності представника, який, не маючи повноважень, не може вважатися таким. Наявність повноваження у представника є обов`язковою умовою виникнення процесуального представництва, з огляду на яке представник наділяється відповідними правами та обов`язками, і в межах визначених повноважень здійснює процесуальні дії. Отже, повноваження представника визначає конкретний зміст процесуальних відносин разом із цивільними процесуальними нормами.

Повноваження представника у суді є відносним суб`єктивним правом представника здійснювати від імені особи, яку представляють, визначені процесуальні дії, які породжують правові наслідки безпосередньо для особи, яку представляють, в її відносинах із судом, і одночасно обов`язком здійснити зазначені дії для законного представника.

Однією з характерних рис представництва у цивільному процесі є те, що представник діє в інтересах особи, яку представляє, і його правова позиція не може суперечити правовій позиції особи, яку він представляє. При здійсненні процесуальної діяльності представник зобов`язаний керуватися вказівками особи, яку він представляє. Фактично представник є виразником волі довірителя і не може діяти всупереч його інтересам.

Обсяг прав, якими наділяється представник, визначається тими повноваженнями, якими наділили його закон та довіритель (чи тільки закон у випадку законного представництва). Довіритель має право лише обмежити повноваження представника на певні процесуальні дії, які передбачені законодавством.

Повноваження представника припиняється разом із закриттям провадження у справі, винесенням рішення суду, якщо представник позбавлений права вносити апеляційну чи касаційну скаргу, винесенням рішення суду.

Особистий характер правовідносин представництва зумовлює те, що усунення одного з його учасників (смерть, оголошення померлим, визнання недієздатним або безвісно відсутнім, недієздатним тощо) тягне припинення представництва.

Із врахуванням указаних обставин суд дійшов висновку про те, що після смерті позивача ОСОБА_1 22.09.2024, повноваження його представника адвоката Савченко О.В., припинились у зв`язку зі смертю довірителя, а тому адвокат Савченко О.В. не мала вже на момент постановлення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху повноважень на усунення недоліків такої заяви, у тому числі щодо замовлення та проведення оцінки майна, а також направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви до суду, а тому в цій частині клопотання слід залишити без розгляду.

Щодо зупинення провадження у справі до залучення до участі правонаступника після смерті ОСОБА_1

Відповідно до положень ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, серед іншого, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Як вбачається із поданого адвокатом Савченко О.В. клопотання, матеріальною підставою для правонаступництва є положення ч. 2 ст. 344 ЦК України, а саме особа, яка заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

З матеріалів цивільної справи не вбачається що стороною справи (позивачем), окрім померлого ОСОБА_1 , були інші особи, які також заявляли про свої права на майно за набувальною давністю.

Отже, з цього можна зробити висновок про те, що правонаступником матеріального права давності володіння нерухомим майном, а саме претендувати на визнання права власності за набувальною давністю може лише та особа, яка підпадає під два критерії, зокрема, ця особа також заявляла про визнання за нею права власності на спірне майно за набувальною давністю, вона є спадкоємцем особи, яка померла і спадкодавець також заявляв про свою право на спірне майно за набувальною давністю. Лише в указаному випадку, як зазначає законодавець, спадкоємець може виключно приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Формулювання «приєднати» свідчить про те, що спадкоємець також був особою, яка прагнула визнати право власності на спірне майно за набувальною давністю, однак указане право не може бути успадковане в якості майнових прав на нерухоме майно. Зокрема, потенційний спадкоємець не може претендувати на нерухоме майно за набувальною давністю внаслідок того, що на таке майно потенційно претендував сам спадкодавець.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Відтак, у даному випадку не може мати місце зупинення провадження у цивільній справі до залучення до участі у справі правонаступника після смерті позивача ОСОБА_1 , оскільки правовідносини з приводу визнання права власності на майно за померлою особою за набувальною давністю не передбачає матеріального правонаступництва, адже правомірність, відкритість та добросовісність володіння спірним майном пов`язане нерозривно із особою, яка таким майном володіла та не може бути успадкована спадкоєцями.

Із врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництво, а пов`язані нерозривно із особою, яка померла.

В той же час спадкоємці після смерті позивача ОСОБА_1 , які приймуть спадщину, не позбавлені права звернутися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на майно за набувальною давністю, що є самостійним предметом доказування, а тому захист прав потенційних спадкоємців позивача, при наявності для цього правових підстав, має здійснюватись шляхом пред`явлення позову з аналогічними вимогами шляхом подання окремого позову спадкоємців майна пормерлого ОСОБА_1 .

Пунктом 7 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З огляду на зазначене, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 247, п. 7 ч. 1 ст. 255, 260 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву адвоката Савченко О.В. про усунення недоліків позовної заяви - залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання адвоката Савченко О.В. про зупинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 253 ЦПК України відмовити.

Провадження у цивільній справі № 686/20921/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.10.2024.

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ