КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 373/2036/23 Головуючий у суді І інстанції: Свояк Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовм, в якому просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1186-3998 від 09.04.2023 року, в розмірі 28442,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 7300 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 21142,00 грн; судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачкою 09.04.2023 року був укладений договір №1186-3998 про відкриття кредитної лінії зі встановленою сумою кредиту 7300,00 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк 18 днів, знижена відсоткова ставка 2,50% в день, стандартна відсоткова ставка 3% в день.

Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 08.08.2023 року становить 28442,00 грн, а саме: 7300,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 21142,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1186-3998 від 09.04.2023 в розмірі 10585 грн 00 коп..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» судовий збір в розмірі 798 грн 80 коп..

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткової відмови позовних вимог, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що позивачем дотримано вимог ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування сумою кредиту, що була надану відповідачу, оскільки останнім не заперечується укладання договору на вищезазначених умовах.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також зокрема тим, що відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача, або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності. Звертає увагу суду на те, що відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що останнім не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п.5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», що не було враховано судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що при підписанні договору про відкриття кредитної лінії сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, предмет договору, порядок та умови надання кредиту, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідальність.

Суд першої інстанції вважав, що п. 4.6. договору щодо нарахування відсотків за користування кредитом суперечить умовам того ж договору, яким визначено фіксований тип процентної ставки, та по суті у зазначеному пункті визначено розмір нарахування штрафних санкцій.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що визначені у п.4.9 та п.4.10 договору реальна річна процентна ставка у розмірі 756335,0% та орієнтовна загальна вартість кредиту у розмірі 73000,00 грн свідчать про несправедливі умови договору і фактично є надмірним тягарем для відповідачки щодо сплати кредиту.

Зважаючи на визначену у договорі та фактично надану суму кредиту у розмірі 7300,00 грн, фіксовану процентну ставку у розмірі 3285,00 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сума заборгованості відповідачки становить 10585,00 грн.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 09.04.2023 року відповідачкою був підписаний договір №1186-3998 за умовами якого їй надано кредит у розмірі 7300,00 грн, строк користування кредиту 18 днів - до 26.04.2023 року, за користування кредиту у заявлений строк нараховуються відсотки у розмірі 3285,00 грн.

Також, у договорі зазначено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.

До позову додано копію довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 30.05.2023 року про переказ коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LigPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року.

Позивачем надана копія розрахунків заборгованості за кредитним договором №1186-3998 від 09.04.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_2 станом на 08.08.2023 року має заборгованість у розмірі 28 442 грн, яка складається з 7300 грн прострочена заборгованість за кредитом, 21 142 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Крім того, до позову додано копію опису вкладення Укрпошта стандарт від 23.08.2023 року про направлення відповідачці вимоги про усунення порушень умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 4.6. вищевказаного кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день прострочення кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Знижена процентна ставка - 2,50 %, право користування кредитом за такою ставкою згідно умов, визначених п. 10.1 цього договору. Пільгова процентна ставка - 2,50 %, право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п. 10.1 цього договору.

Відповідно до пункту 4.8 вищевказаного кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до 02.02.2024 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.

Базовий період - період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку -18 днів) (пункт 4.3 Договору), а строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку 300 днів) (пункт 4.8 договору).

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендував позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно розрахунку у вигляді таблиці, відображеній у договорі.

Відповідно до п. 4.10 договору передбачена орієнтовна вартість кредиту (за весь строк кредитування складає 73 000 грн та включає а себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 65 700 грн).

Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 09.04.2023 року по 02.02.2024 року за користування кредитними коштами.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 09.04.2023 року по 26.04.2023 року нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою - 2,5 % в день, з 27.04.2023 року - за стандартною процентною ставкою 3,0 % в день.

Як вже встановлено судом відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 1186-3998 від 09.04.2023 року станом на 08.08.2023 року становить 28 442 грн, з яких: 7300 грн - основний борг, 21 142 грн - заборгованість за відсотками.

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань.

Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач включив у договір із споживачем умови, які є несправедливими щодо нарахувань відсотків, оскільки суд першої інстанції помилково ототожнив проценти за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 1048,1056-1 ЦК України та нараховуються протягом строку договору та компенсацію (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф та пеню за не виконання зобов`язання відповідачем.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що призвело до порушення прав останнього.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду не відповідають зібраним у справі доказам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5368 грн, що складає 2147,20 грн - сплачений судовий збір про подачі позову та 3220,80 грн - сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному наданні оцінці доказів та тлумаченні закону, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» суму заборгованості за тілом кредиту за Кредитним договором № 1186-3998 від 09 квітня 2023 року у розмірі 7300 (сім тисяч триста) грн та заборгованість за процентами у розмірі 21 142 (двадцять одна тисяча сто сорок дві) грн

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» судовий збір у розмірі 5368 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», , місце знаходження 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст постанови складено «10» червня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник