441/2513/24 2/441/930/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.

за участю секретаря судових засідань Пеленської Х.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна адміністрація, про визнання недійсним та скасування розпорядження, Державних актів на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

04.10.2024 позивач звернулася до суду із позовом до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, треті особи - Львівська районна адміністрації, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсними та скасування розпоряджень, Державних актів на право приватної власності на землю та визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування. У позові покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в с. Годвишня Городоцького району Львівської області. Спадщину після її смерті фактично прийняла її сестра ОСОБА_3 . Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Годвишня, склавши за свого життя заповіт, яким усе своє майно заповіла їй. ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.4939 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 013816 від 27.02.2002, виданого на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20.02.2002. ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.6166 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 013815 від 27.02.2002, виданого на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20.02.2002. Вона спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, однак нотаріусом відмовлено їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ці земельні ділянки, оскільки правовстановлюючі документи на них були видані після смерті спадкодавців.

Зазначала, що оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20.02.2002, на підставі якого і були видані ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Державні акти на право приватної власності на землю, як і самі акти були видані після смерті спадкодавців, такі слід визнати недійсними та скасувати на підставі ст.126, 182, 210 ЦК України. Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя належало право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату, таке їх право не може бути звужене видачею правовстановлюючих документів після їх смерті, а відтак належне ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на час смерті право на земельну частку (пай) площами відповідно 2.04 та 1.49 умовних кадастрових гектари увійшло в склад їх спадкового майна.

Просила суд визнати недійсними та скасувати розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельних ділянок площами відповідно 2.4939 га та 1.6166 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 013816, виданий 27.02.2002 ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20.02.2002 та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 314, а також Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 013815, виданий 27.02.2002 ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20.02.2002 та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 313, визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2.04 умовних кадастрових га, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату серії ЛВ № 005693, виданого 22.07.1996 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за № 768, та на земельну частку (пай) площею 1.49 умовних кадастрових га, що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату серії ЛВ № 005692, виданого 22.07.1996 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за № 767, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримують.

Представник відповідача - Городоцької міської ради Львівської області,в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Представники Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Львівської районної адміністрації, в підготовче засідання не зявилися.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі рішення Городоцької районної ради № 70 від 21.03.1996 було передано у приватну власність землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Долинянська сільська рада) Львівської області площами відповідно 2.04 та 1.49 гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується витягами з книги записів на право приватної власності на землю (середню земельну частку). Вказане право підтверджувалося відповідно Сертифікатами на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 005693 та серії ЛВ № 005692 від 22.07.1996, які зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 768 та за № 767 відповідно (а.с.18-19).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Годвишня Городоцького району Львівської області (а.с.13). Згідно довідки виконкому Городоцької міської ради Львівської області № 292 від 12.08.2024 ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована і проживала в с. Годвишня Городоцького району Львівської області, разом з нею проживали та були зареєстровані сестра ОСОБА_3 , племінниця ОСОБА_4 , та дочка племінниці ОСОБА_5 (а.с.21).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Годвишня Городоцького району Львівської області (а.с.12), склавши за свого життя заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_6 (а.с.16). 30.07.2010 ОСОБА_6 одружилася, змінивши своє прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 (а.с.11). Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області № 293 від 12.08.2024 ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована і проживала в с. Годвишня Городоцького району Львівської області, разом з нею проживали без реєстрації племінниця ОСОБА_4 та дочка племінниці ОСОБА_5 , остання, будучи неповнолітньою, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 (а.с.20).

Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79078326 та № 79078291 від 08.11.2024 спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилися.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.09.2024 у справі № 441/2134/24 встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Годвишня Городоцького району Львівської області, була рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Годвишня Городоцького району Львівської області (а.с.22-23).

27.02.2002 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було видано Державні акти на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 0138915 та серії НОМЕР_1 , згідно з якими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки площами відповідно 1.6166 га та 2.4939 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Долинянської сільської ради, вказані акти було видано на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 87 від 20.02.2002 та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 313 та 314 відповідно (а.с.14-15).

ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, що підтверджується матеріалами справи, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки їй відмовлено, оскільки спадкодавцями не набуто право власності на такі за життя (а.с.17).

В ч.1 ст.3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України в редакції 1963, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , при відсутності спадкоємців першої черги або неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Статтею 534 ЦК України в ред. 1963 встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За п.2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало право на землю (середню земельну частку) площами відповідно 2.04 та 1.49 гектари без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, які знаходяться на території Долинянської сільської ради, що підтверджувалося Сертифікатами на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 005693 та ЛВ № 005692 від 23.07.1996, які зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 768 та № 767 відповідно, таке право увійшло до складу їх спадкового майна.

Оскільки сестра ОСОБА_2 ОСОБА_3 , проживала разом з сестрою на час її смерті, інших спадкоємців першої та другої черги спадкування за законом майна ОСОБА_2 , які б спадщину після її смерті прийняли, судом не встановлено, ОСОБА_3 вважається такою, що спадщину прийняла в порядку ст.549 ЦК УРСР.

Оскільки ОСОБА_5 проживала з тіткою ОСОБА_3 на час її смерті, вона вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом в порядку ст.549 ЦК України в ред. 1963.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20.02.2002 та Державні акти на право приватної власності на землю, які були видані на підставі вищевказаного розпорядження, були видані після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме у 2002, такі слід визнати недійсними та скасувати.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_3 , яка спадщину після смерті сестри ОСОБА_2 , прийняла на підставі ст.549 ЦК України в редакції 1963р., проте належним чином не оформила правовстановлюючі документи на таку, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , проте у видачі свідоцтва на вищевказані земельні ділянки їй було відмовлено з огляду на те, що правовстановлюючі документи на землю були видані після смерті спадкодавців, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову.

На підставі ст.25, 373, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст. 529, 548-549 ЦК України в ред..1963, керуючись ст.5, 10, 18-19, 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 013816, виданий 27.02.2002 на імя ОСОБА_2 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 314, яким посвідчується передача у її власність земельної ділянки площею 2.4939 га на території Долинянської сільської ради Городоцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із скасуванням в поземельній книзі запису про державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку.

Визнати недійсними та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 013815, виданий 27.02.2002 на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 313, яким посвідчується передача у її власність земельної ділянки площею 1.6166 га на території Долинянської сільської ради Городоцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із скасуванням в поземельній книзі запису про державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2.04 умовних кадастрових га, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 005693, виданого 22.07.1996 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за № 768, та на земельну частку (пай) площею 1.49 умовних кадастрових га, що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 005692, виданого 22.07.1996 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за № 767.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.