Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1857/24
Провадження № 2/553/1085/2024
У Х В А Л А

Іменем України

19.06.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Тимчук Р.І. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про захист прав споживача фінансових послуг по відшкодуванню матеріальних збитків та моральної шкоди, ?

ВСТАНОВИВ:

07.06.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про захист прав споживача фінансових послуг по відшкодуванню матеріальних збитків та моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.06.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків (п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви).

12.06.2024 року на електронну адресу ОСОБА_1 , вказану в позовній заяві, направлено ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11.06.2024 року.

17.06.2024 року на адресу Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява про усунення недоліків від ОСОБА_1 .

Станом на 19.06.2024 року зазначені в ухвалі недоліки в повному обсязі не усунуто.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім цього, з системного аналізу положень статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

В свою чергу, заявником заяви про продовження процесуального строку на усунення недоліків подано не було, недоліки в повному обсязі не усунуто. До теперішнього часу вимоги ухвали не виконані.

Відсутність даних обставин перешкоджає суду для відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, подану заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення позовної заяви через те, що заявник не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ заявника до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з заявником, який не виконав вимог ухвали.

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України суддя повертає заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення заяви може бути оскаржено. Копія заяви залишається в суді.

Згідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 131, 175,177,185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про захист прав споживача фінансових послуг по відшкодуванню матеріальних збитків та моральної шкоди ? визнати неподаною та повернути заявнику.

Копія заяви залишається в суді.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук