Рішення

Іменем України

08 жовтня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/6748/24

Провадження №2/751/1602/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Діденко А. О.

секретаря судового засідання Бобровник Н. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

представник позивача Кравченко Володимир Володимирович

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 13.05.2019 по справі №731/115/19 з урахуванням рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 07.03.2023 по справі №731/514/22, у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно, та просила встановити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини шляхом їх стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить суд стягнути із відповідача додаткові витрати на утримання спільної дитини ОСОБА_4 у сумі 25 174 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 6400 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що присуджений розмір аліментів відповідач сплачує несистематично та не в повному обсязі. Починаючи з серпня 2023 року позивач разом із неповнолітнім сином мешкає в місті Чернігові, орендує двокімнатну квартиру та сплачує орендну плату за неї в сумі 7000 грн, а також оплачує комунальні послуги по даній квартирі. ОСОБА_4 є учнем закладу загальної середньої освіти, що спричинює додаткові витрати, зокрема на харчування. Станом на момент розгляду справи навчається в Чернігівській гімназії №2, а також перебуває під наглядом лікаря-педіатра. Позивачем здійснено додаткові витрати на забезпечення потреб дитини на загальну суму 50 348 грн 00 коп, зокрема придбано планшет Lenovo Tab M10 HD вартістю 5799 грн 00 коп, ноутбук вартістю Lenovo LOQ 15IAX9 Luna Grey 35 999 грн 00 коп, велосипед Blade Corso вартістю 8550 грн. При цьому, позивач є безробітною, що підтверджується відомостями із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 01 серпня 2024 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача проти позову заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Як на правову підставу відмови у задоволенні позову посилається на те, що твердження позивача про несвоєчасність та неповноту сплати аліментів спростовуються наданим позивачем розрахунком заборгованості, за змістом якого заборгованість зі сплати аліментів в позивача відсутня. Вказує, на наявність, як на думку відповідача, невідповідності між місцем проживання, на яке вказує позивач та яке знаходиться в місті Чернігів, та між місцем навчання дитини (смт. Варва). Зазначив, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей від фактичних шлюбних відносин, які народилися після ОСОБА_4 , на даний час перебуває закордоном, де не працює, навчається та не має змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Також особисто відповідач подав письмове пояснення, за змістом якого послався на неможливість виплати аліментів у більшому, аніж на даний момент розмірі, через відсутність для цього фінансової можливості. Зазначив, що фактично аліменти сплачує його матір, у той час як він, проживаючи на території Республіки Німеччина, доглядає за двома неповнолітніми дітьми від другого фактичного шлюбу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, заявив клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, яке судом було задоволено в судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала із підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.19).

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 18.01.2011 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №15 (а.с. 18).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 13.05.2019 по справі №731/115/19 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 07.03.2023 по справі №731/514/22, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.04.2023, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково, вирішено зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, з 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с. 23-24).

Рішенням суду про зменшення розміру аліментів було встановлено такі фактичні обставини справи, як зокрема народження в ОСОБА_2 , після ухвалення рішення про стягнення аліментів, двох дітей від фактичних сімейних відносин з ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дитина після розірвання шлюбу проживає із матір`ю, що підтверджується зокрема витягом про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 01.07.2024 (а.с. 26) та довідкою закладу освіти від 10.01.2023 №01-28/2 (а.с. 29).

Згідно із довідкою закладу освіти від 12.09.20204 №247 (а.с. 98 ) ОСОБА_4 навчається в Чернігівській гімназії №2.

Також, малолітній ОСОБА_4 перебуває під наглядом лікаря-педіатра із діагнозом часті простудні захворювання, що підтверджується довідкою закладу первинної медико-санітарної допомоги (а.с. 30).

Позивач ОСОБА_1 є орендарем нерухомого майна в місті Чернігові, а саме двохкімнатної квартири, що підтверджується копіями договорів оренди нерухомого майна (а.с. 27 та а.с. 99), станом на час розгляду справи сплачує орендну плату в сумі 7000 грн 00 коп та відповідні комунальні платежі.

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела нарахованого доходу, позивач у період з другого кварталу 2022 року по перший квартал 2024 року не мала доходів, окрім доходу в сумі 15 460 грн 00 коп (дохід внаслідок прощення боргу кредитором) (а.с.28).

Для потреб дитини позивачем було придбано, зокрема, планшет Lenovo Tab M10 HD вартістю 5799 грн 00 коп, ноутбук вартістю LOQ 15IAX9 Luna Grey 35 999 грн 00 коп, велосипед Blade Corso вартістю 8550 (а.с. 37, а.с 103 - 104).

Відповідач ОСОБА_2 станом на момент розгляду справи виїхав за межі України та проживає на території Федеративної Республіки Німеччина, що вбачається із наданих стороною відповідача доказів проходження останнім заходів адаптації для проживання на території даної країни (а.с. 66 -70).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів, з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що станом на даний момент відбулася зміна істотних обставин, та виникли нові обставини, що не були предметом оцінки судом при попередньому перегляді суми аліментів, а саме: зміна місця проживання та навчання житини, що у сукупності із загально визначеними інфляційними процесами зумовлює підвищення цін та рівня витрат на проживання дитини, її харчування, лікування та забезпечення потреб навчання.

Однак, суд не може не враховувати те, що значна частина доводів та обставин, на які посилається позивач, існували станом на момент попереднього перегляду розміру аліментів судом. Такими обставинами зокрема є, зокрема, відсутність постійного джерела доходів позивача.

Несвоєчасність виплати аліментів, на яку зокрема посилається позивач, на думку суду не є підставою для їх збільшення, оскілки це не ґрунтується на положеннях статті 192 СК України, а є підставою для юридичної відповідальності платника аліментів, зокрема майнової відповідальності у виді пені. За таких умов, посилання позивача на несвоєчасну та неповну сплату аліментів відповідачем не входить до предмету доказування у даній справі.

Разом із цим, суд не може не брати до уваги й таких обставин, як наявність у відповідача двох малолітніх дітей від фактичних шлюбних відносин, які також потребують фінансового забезпечення.

Слід також відзначити, що в розпорядження суду сторонами не було надано доказів щодо актуального фінансового стану відповідача на час розгляду справи (зокрема не заявлялися клопотання про витребування відповідних доказів судом), у той час як судовий процес згідно закону є змагальним та диспозитивним, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд у частині зміни способу стягнення аліментів та їх розміру доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, та вважає за необхідне присудити стягнення твердої суми аліментів 3000 гривень щомісячно, що є співставним із ? частиною середньої заробітної плати працівника в межах Чернігівської області, і на переконання суду відповідатиме таким засадам цивільного права, як розумність та справедливість.

Разом із цим, за змістом п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі зміни в судовому порядку розміру аліментів, такі аліменти підлягають стягненню із дня набрання рішенням суду законної сили, однак не з дня звернення до суду з позовом, як про це зазначає позивач.

Оцінюючи доводи позивача щодо необхідності стягнення додаткових витрат на дитину, суд виходить з наступного.

При вирішенні питання про те, чи носять заявлені до стягнення витрати на дитину винятковий характер, або такі витрати мають бути забезпечені за рахунок аліментів, суд бере до уваги норми Порядку та Умов здобуття загальної середньої освіти в комунальних закладах загальної середньої освіти в умовах воєнного стану в Україні, що затверджені наказом МОН від 07.08.2024 №1112. За їх змістом в умовах воєнного стану в Україні здобуття освіти здійснюється за такими формами: дистанційне навчання та змішане навчання - це спосіб організації навчання здобувачів освіти, що передбачає організацію навчання учнів шляхом поєднання навчання в очній (денній) та дистанційній формах у певній черговості (тиждень через тиждень, день через день тощо), визначеній розкладом навчальних занять в закладі освіти.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що придбання ноутбука є необхідною витратою для забезпечення можливості як дистанційного, так і змішаного навчання дитини, а тому витрати на його придбання є такими, що безпосередньо необхідні для розвитку здібностей дитини, та підлягають стягненню з відповідача в пропорції 50 відсотків вартості.

Що ж стосується витрат на придбання велосипеда та планшета, то їх причинно-наслідковий зв`язок із необхідністю розвитку здібностей дитини не був доведений належними та допустимими доказами, а тому такі витрати стягненню не підлягають.

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги те, що відповідач, всупереч наведеному вище принципу змагальності цивільного судочинства, не давав документальних доказів свого поточного фінансового стану, а отже при вирішенні позову суд частині визначення тих сум, що підлягають стягненню, суд керується загальними принципами цивільного права, до яких належить добросовісність, розумність та справедливість (ст. 3 ЦК України).

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги від 04.07.2024 адвокатом Кравченко В.В. (а.с.13).

Позивач сплатила на користь адвоката 6 400,00 грн за надання правничої допомоги за послуги з надання правничої допомоги, що є еквівалентними восьми годинам часу, витраченого адвокатом на роботу зі справою, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26.07.2024 (а.с.59) та актом-розрахунком виконаних робіт від 26.07.2024 (а.с.60).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, заперечення відповідача щодо стягнення указаних витрат, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає співмірними зі складністю справи суму витрат на правничу допомогу 4800 грн 00 коп, що є еквівалентним шести годинам часових витрат на роботу адвоката по даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 206, 259, 263, 265, 274-279, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 185, 189, 191, 192 Сімейного Кодексу України, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 13.05.2019 у справі №731/115/19, з урахуванням рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 07.03.2023 у справі №731/514/22, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 999 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 50 коп. додаткових витрат на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. на користь ГУК у м. Києві/м. Київ/2203106, код отримувача 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.10.2024.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Княжа, буд. 28, м. Чернігів, 14000, )

Суддя А. О. Діденко