УХВАЛА

14 червня 2024 року

м. Київ

справа № 359/2760/23

провадження № 61-7591ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про визнання протиправним та скасування наказу про призупинення дії трудових договорів та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у цій справі.

Касаційна скарга на вказані судові рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови апеляційного суду ним отримано 29 квітня

2024 року засобами електронного звязку, що підтверджується доданими

до касаційної скарги доказами.

Відповідно до частин другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику такого судового рішення.

Проте подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки представником заявників не дотримано вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скаргу з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі заявник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, він повинен зазначити норму права, щодо якої відсутній висновок

її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи, а також навести чіткі доводи висновкам судів попередніх інстанцій з цього питання

та обґрунтувати, в чому полягає їх неправильність.

Формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини.

Враховуючи, що заявник не наводить обґрунтованої необхідності для формування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, а суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так як такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, то ОСОБА_1 необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи, з урахуванням вимог цієї ухвали.

Отже, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки заявником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року

та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року залишити

без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк