КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2352/24
Провадження № 2-н/488/839/24
УХВАЛА

Іменем України

12.06.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" на видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирним будинком в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" на видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирним будинком в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

04.06.2024 року визначено суддю для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 - ІV (у редакції Закону № 2147 - VIII від 03.10.2017 року) та передано для вирішення питання про видачу судового наказу судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до частини 5 статті 165 ЦПК України в порядку досудової підготовки судом був надісланий запит до реєстру територіальної громади м. Миколаєва щодо отримання інформації про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, було встановлено наступне.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 06.06.2024 року, боржники: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З зазначеного витягу вбачається, що боржники є неповнолітніми особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно з ч.1, 2 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 33 ЦК України, неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та те, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з неповнолітніх осіб заборгованості, то суд вважає, що у прийнятті такої заяви слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює стягувачу наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу/заявнику не повертається.

Керуючись ст.ст. 163- 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" на видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирним будинком в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення.

Суддя Я.А. Чернявська