н/п 2/490/3917/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

12 листопада 2024 року місто Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Шолох Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Захаренко Ірина Валентинівна, про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Захаренко І.В., в якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 року визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

Ознайомившись з матеріалами даної позовної заяви, судом встановлено наступне.

Частиною першою 1 ст. 30 ЦПК України встановлено виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, так як предметом спору у цій справі є визнання права власності на частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 і відповідно до положень ст. 30 ЦПК України даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна (його основної частини).

Відтак, застосовуючи положення норми частини першої статті 30 ЦПК України, матеріали позовної заяви підлягають направленню для розгляду справи до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-14, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Захаренко Ірина Валентинівна, про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва..

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя Л.М.Шолох