Провадження №2-о/359/163/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

присяжних Великого А.І., Цілик Т.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), служба у справах дітей та сім`ї Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, про усиновлення, -

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст поданої заяви.

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтував тим, що 18 січня 2003 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 . Від першого шлюбу ОСОБА_3 має повнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_5 ». ОСОБА_1 фактично займався вихованням ОСОБА_2 з дитинства, оскільки перебував у шлюбі з її матір`ю та проживав разом з ними. Між ними склалися тісні родинні та довірливі стосунки, гармонійні відносини як між батьком та дитиною, що сприяло нормальному росту та вихованню дитини. ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка називає ОСОБА_1 дідом, майже кожні вихідні вони проводять разом, мають теплі та гарні стосунки. ОСОБА_2 не заперечує проти усиновлення ОСОБА_1 , оскільки вважає його своїм батьком.

Тому ОСОБА_1 просить оголосити його усиновлювачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також просить внести зміни до актового запису №54, про народження ОСОБА_4 , складеного 10 жовтня 1990 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме: записати батьком дитини - ОСОБА_1 .

2. Ставлення учасників цивільної справи до поданої заяви.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

ОСОБА_2 також підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представники Дарницького ВДРАЦС ЦМУМЮ (м. Київ) та служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з`явилися. Натомість направили лиси, якими просили розглянути цивільну справу без їхньої присутності (а.с.49,55-56).

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі (а.с.41).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено службу у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району в якості заінтересованої особи (а.с.50-51).

4. Обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин, які виникли між учасниками справи.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно. Її батьком записаний ОСОБА_7 , а матір`ю - ОСОБА_8 (а.с.11).

03 лютого 1999 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірвали шлюб та ОСОБА_8 відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.12).

18 січня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. При цьому, подружжя обрало спільне прізвище - « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_9 » (а.с.14)

06 червня 2015 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_11 , внаслідок чого змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 (а.с.13).

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи (а.с.16) та отримує пенсію по інвалідності розмір якої станом на квітень 2024 року становить 15347 гривень (а.с.17).

ОСОБА_3 , матір ОСОБА_2 , надала нотаріально завірену згоду на усиновлення дочки (а.с.26).

Правовідносини, які виникли між учасниками справи, регулюються гл.18 «Усиновлення» розділу IV «Влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» СК України.

5. Норми права, якими суд керується при розгляді цивільної справи.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Воно провадиться у найвищих інтересах дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з ч.2 ст.208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.224 цього Кодексу суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; особу дитини та стан її здоров`я та її ставлення до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

В силу вимог ч.4 ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.211 СК України у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови №3 від 30 березня 2007 року у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно вважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6. Мотиви, якими суд керується при розгляді цивільної справи.

Встановлено, що між заявником та особою, яку він має намір усиновити, тобто між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 різниця у віці становить 27 років, що відповідає вимогам абз.2 ч.1 ст.211 СК України.

Разом з цим, ОСОБА_2 не мала статусу дитини, яка була позбавлена батьківського піклування, або дитиною, яка не мала батька, зважаючи на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували вказану обставину. Зокрема, як пояснила ОСОБА_2 в ході судового розгляду цивільної справи, питання щодо її усиновлення ОСОБА_1 за життя її батька не поставало, оскільки у такому разі необхідним було вирішити питання про позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав. В той час як «батько є батьком» і позбавлення його батьківських прав було неетичним за його життя.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 встановлено, що він має ряд хвороб: анкілозуючий спондилоартрит, анемія, вторинний гіперпаратіреоз, гіпертонічна хвороба 3-го ступеню, дифузний постінфарктний кардіосклероз, стенозуючий атеросклероз вінцевих артерій, хронічний вірусний гепатит В, гломерулонефрит, персистуюча форма фібріляції передсердь тахісистоличний варіант, хронічний панкреатит та подагричний артрит. Спостерігається та лікується у лікаря-нефролога та кардіолога. Проходить програмний гемодіаліз з 07 листопада 2019 року (а.с.18). Вказані хвороби та стан здоров`я заявника викликають обґрунтовані сумніви щодо його можливості бути усиновлювачем, натомість свідчать про його потребу у сторонній допомозі та догляді.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зазначено обставин щодо можливості їхнього спільного проживання, згідно ч.4 ст.224 СК України. З огляду на те, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 (а.с.31,32).

Крім цього, судом не встановлено жодної виняткової обставини, яка б вказувала на те, що усиновлення повнолітньої ОСОБА_2 є єдиним можливим способом захисту її прав та законних інтересів у сімейних відносних між нею та ОСОБА_1 .

Заявником та особою, яку він має намір усиновити, не надано переконливих пояснень тієї обставини, що питання про усиновлення стало для них актуальним виключно після досягнення ОСОБА_2 34-х років, з яких причин питання про усиновлення не вирішувалось між ними після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також до досягнення ОСОБА_2 повноліття, враховуючи, що на час укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 виповнилось 13 років.

Єдиним мотивом для усиновлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали те, що між ними склались відносини притаманні батьку та дочці, заявник має бажання в подальшому приймати участь у житті ОСОБА_2 та її малолітньої дочки, яку вважає онукою, тому існує потреба в юридичному підтвердженні таких відносин.

Заявник не вказав на існування будь-яких перешкод в складенні заповіту чи довіреності на ім`я ОСОБА_2 , враховуючи відсутність у нього дітей.

Оцінюючи вказані доводи та пояснення як заявника, так і ОСОБА_2 , прояв турботи та подальша участь в житті один одного не потребують юридичного оформлення родинного зв`язку.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, судом не встановлено виняткових обставин, які б вказували на наявність правових підстав для усиновлення повнолітньої особи. Тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1, ч.2 ст.207, ч.2 ст.208, абз.2 ч.1 ст.211, ч.1, ч.2 ст.224, ч.4 ст.224 СК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 11 листопада 2024 року.

Суддя: В.В. Журавський

Присяжні: Т.В. Цілик

А.І. Великий