ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

Справа № 712/648/24
Провадження № 22-ц/821/1118/24
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л.І.,

суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В.,

учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНАС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

17 січня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1064-7237 від 06.07.2022 в розмірі 17000 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 3400 грн, прострочена заборгованість за відсотками 13600 грн. Основними кроками оформлення кредитної угоди за допомогою веб-сайту: 1) клієнт створює заявку на отримання кредиту, 2) отримує дзвінок від співробітників ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», 3) проходить перевірку і сканує документ (паспорт і ідентифікаційний код) або верифікується за допомогою Bankid (спосіб електронної ідентифікації громадян за допомогою банку, де вони обслуговуються), 4) отримує рішення кредитора про надання кредиту та доступ до електронного кабінету, 5) в особистому кабінеті отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладення договору, 6) клієнт самостійно вносить номер своєї банківської карти для отримання кредиту, 7) після прийняття оферти клієнту на телефонний номер надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, 8) клієнт підписує договір шляхом введення ідентифікатора в інформаційно-телекомунікаційну систему, 9) після підписання договору на електронну пошту клієнта надсилається копія кредитної угоди. При укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення правочину.

У відповідності ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А019 для підписання кредитного договору 1064-7237 від 06.07.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 3400 грн, строк кредитування - 300 календарних днів, базовий період 14 днів, відсоткова ставка знижена 2,5% в день; відсоткова ставка стандартна 3,00% в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, проте відповідач умов договору не виконав і не погасив борг.

Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 29.12.2023 становить 33762 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 3400,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 30362,00 грн. Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 16762,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 17000,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 3400,00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 13600,00 грн, що разом становить 17000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2024 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1064-7237 від 06.07.2022 в розмірі 17000 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором від 06.07.2022 становить 17000 грн, що відповідачем не спростовано. Дана сума складається з простроченої заборгованості за кредитом - 3400 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 13600 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково на суму 3400,00 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що він не підписував договір про відкриття кредитної лінії як стверджує позивач, його не ознайомлювали з умовами договору, зокрема, щодо нарахування процентів, розміру процентної ставки та загальної вартості кредиту. Текст договору йому не надсилався на електронну адресу чи будь-яким іншим способом. Позивач не надав йому доступу до істотних умов договору. Вказує, що під час заповнення анкети його лише просили перевірити свої паспортні дані. Він був впевнений, що надаючи пароль він підтверджує правильність своїх персональних даних. Йому не було роз`яснено, що пароль, який він отримав на телефонний номер вважається його цифровим підписом, який підписується договір.

Вважає, що позивачем не доведено, що позивачем було запропоновано, а ним було схвалено надання споживчого кредиту саме на таких умовах, зокрема щодо предмету договору, порядку та умов надання кредиту, порядку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення.

Стверджує, що подана позивачем копія договору про надання споживчого кредиту №1064-7237 не може бути допустимим доказом в розумінні ст. 78 ЦПК України, в зв`язку з тим, що не відповідає вимогам ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг».

На договорі відсутній його кваліфікований цифровий підпис.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У липні 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін. Зазначає, що шляхом підписання одноразовим ідентифікатором А019 Правил надання споживчих кредитів та Паспорта споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1064-7237 (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України, відповідач прийняв усвідомлене рішення про укладення такого договору на визначених у ньому умовах. Стверджує, що твердження відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами договору та не був проінформований про розмір процентів за користування кредитом та порядку їх нарахування, є неправильним, адже кредитний договір №1064-7237 від 06.07.2022, а також додатки, що є його невід`ємною частиною, містять електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля відповідача А019).

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи про її розгляд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

06 липня 2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту ((creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», був укладений кредитний договір № 1064-7237, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А019 для підписання кредитного договору 1064-7237 від 06.07.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачеві кредит в сумі 3400 грн на особисті потреби (п. 2.3), строк кредитування 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 02.05.2023. Знижена відсоткова ставка 2,5% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна відсоткова ставка складає 3,0% в день.

Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, він містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу.

Видача кредитних коштів в сумі 3400 грн ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 1064-7237 від 06.07.2022 підтверджена довідкою перерахування суми кредиту, довідкою з АТ КБ «ПриватБанк», що і не оспорюється відповідачем.

В матеріалах справи міститься Моніторинг дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі, який відображає послідовність всіх дій відповідача в хронологічному порядку, починаючи з моменту входу на сайт Кредитодавця та до моменту повідомлення про укладання договору та надання послуги, шляхом переказу грошових коштів на банківську картку зазначену відповідачем, а також анкету клієнта-фізичної особи.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 06 липня 2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту ((creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», був укладений кредитний договір № 1064-7237, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

У відповідності до вимог частини першої статті 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно до вимог статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А019 для підписання кредитного договору 1064-7237 від 06.07.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, позивач надав відповідачеві кредит в сумі 3400 грн на особисті потреби (п. 2.3), строк кредитування склав 300 календарних днів. Дата повернення кредиту визначена 02.05.2023. Знижена відсоткова ставка становить 2,5% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна відсоткова ставка складає 3,0% в день.

Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, він містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу.

Видача кредитних коштів в сумі 3400 грн ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 1064-7237 від 06.07.2022 підтверджена довідкою перерахування суми кредиту, довідкою з АТ КБ «ПриватБанк». Даний факт відповідачем не оспорюється.

Матеріали справи містять Моніторинг дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі, який відображає послідовність всіх дій відповідача в хронологічному порядку, починаючи з моменту входу на сайт Кредитодавця та до моменту повідомлення про укладання договору та надання послуги, шляхом переказу грошових коштів на банківську картку зазначену відповідачем, а також анкету клієнта-фізичної особи.

Отже суд встановив, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов укладеного між сторонами договору не виконав і не погасив борг.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірні правовідносини є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47 - 49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».

Проаналізувавши приведені норми законодавства та докази надані позивачем в підтвердження заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало належні і допустимі докази укладення з ОСОБА_1 кредитного договору № 1064-7237 від 06.07.2022 та отримання ним як позичальником кредитних коштів в сумі 3400 грн.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини у справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час формулювання своїх висновків.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що за встановленими у цій справі обставинами оспорюваний договір між сторонами укладено в електронній формі, при цьому через особистий кабінет на вебсайті відповідача подано заявку на отримання кредиту від імені відповідача та підтверджено умови отримання кредиту шляхом акцепту, після чого відповідачем надіслано особі, яка звернулася за отриманням кредиту за допомогою засобів зв`язку (номер телефону або електронна пошта) одноразовий ідентифікатор, який і було використано для підтвердження підписання кредитного договору. Без входу відповідача на вебсайт позивача та здійснення ним всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між ним та позивачем не був би укладений. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором від 06.07.2022 становить 17000 грн, що відповідачем не спростовано. Дана сума складається з простроченої заборгованості за кредитом - 3400 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 13600 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не підписував договір про відкриття кредитної лінії як стверджує позивач, його не ознайомлювали з умовами договору, зокрема, щодо нарахування процентів, розміру процентної ставки та загальної вартості кредиту, є не обґрунтованими. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1064-7237 від 06.07.2022, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А019. Також, як вбачається з копії «Паспорту споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит», ОСОБА_1 06.07.2022 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування та засвідчив електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А019. З огляду на вищевикладене, вбачається, що між позивачем та відповідачем в належній формі була досягнута згоди з усіх істотних умов кредитного договору, а тому твердження відповідача про те, що він не підписував кредитний договір та не був ознайомлений з умовами договору не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам наведеним у відзиві на позовну заяву, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи відповідача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 09 жовтня 2024 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: О.М. Новіков

О.В. Карпенко