ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8315/24 Справа № 199/517/24 Суддя у 1-й інстанції - ЯКИМЕНКО Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс"

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ТОВ "Укр кредит фінанс" звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 28 серпня 2022 року між ТОВ "Укр кредит фінанс" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1080-2331.

Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А213, для підписання кредитного договору № 1080-2331 від 28 серпня 2022 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. На підставі укладеного кредиту, позичальнику було надано кредит у відповідності до умов кредитного договору у розмірі 3300,00 грн.

ТОВ "Укр кредит фінанс" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки не виконав, порушив умови кредитного договору і допустив станом на 29 грудня 2023 року утворення заборгованості у розмірі 32769,00 грн. яка складається із: 3300,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом, 29469,00 грн - простроченої заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитними коштами.

Враховуючи, що до позичальника застосована програма лояльності, частково було списано заборгованість по нарахованим процентам, позивач просив стягнути з відповідача 16500,00 грн, з яких: 3300,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, та 13200,00 грн. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2024 року позов ТОВ "Укр кредит фінанс" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр кредит фінанс" заборгованість за кредитним договором № 1080-2331 від 28 серпня 2022 року у розмірі 4455,00 грн з яких: 3300,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1155,00 грн. прострочена заборгованість по нарахованим процентам.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеної заборгованості, оскільки кредитний договір № 1080-2331 від 28 серпня 2022 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством й фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а тому підлягає стягненню заборгованість за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 3300,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 4455,00 грн., оскільки інша частина процентів стягненню не підлягає так, як нарахування встановлених в договорі процентів після 10 вересня 2022 року, тобто строку на який укладався договір, повинно бути припинене, оскільки у кредитора, після закінчення строку на який укладався кредитний виникло право на отримання від позичальника інфляційних втрат та 3% річних, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Укр кредит фінанс" звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили рішення суду в частині часткової відмови у стягненні заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції було ухвалено внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує що між сторонами були узгоджені умови договору, відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що проценти за користування кредитом слід стягнути за 14 днів, в той час, як відповідно до умов договору відповідач користувався кредитом на протязі 300 днів, а саме до 24 червня 2023 року (пункт 4.8. договору).

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині вимог про стягнення заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині, з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 28 серпня 2022 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1080-2331, який підписано електронним підписом позичальника.

Кредитний договір разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений; відповідно до норм частини 1 статті 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними положеннями ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також із урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно з умовами кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 3300,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 14 днів; знижена процентна ставка 2,50 % в день; стандартна процентна ставка 3,00 % в день.

Відповідно до довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на виконання умов договору №1080-2331 від 28 серпня 2022 року ОСОБА_1 перераховано грошові кошти у розмірі 3300,00 грн.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що за кредитним договором встановлювалося два типи періоду заборгованості - активний у період із 28 серпня 2022 року по 10 вересня 2022 року, та прострочений у період із 11 вересня 2022 року по 23 червня 2023 року.

Станом на 29 грудня 2023 року заборгованість становить 16500,00 грн. та складається із: заборгованість за кредитом у розмірі 3300,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 13200,00 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що кредитний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством й фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а тому підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 3300,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 4455,00 грн., оскільки інша частина процентів стягненню не підлягає так, оскільки нарахування встановлених у договорі процентів після 10 вересня 2022 року, тобто строку на який укладався договір позики, повинно бути припинене, оскільки у кредитора, після закінчення строку на який укладався кредитний виникло право на отримання від позичальника інфляційних втрат та 3% річних, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов таких висновків за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається із матеріалів справи, 28 серпня 2022 року між ТОВ "Укр кредит фінанс" та ОСОБА_1 укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1080-2331, останньому було надано одноразовий ідентифікатор А213 для підписання кредитного договору № 1080-2331 від 28 серпня 2022 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору № 1080-2331 від 28 серпня 2022 року розмір кредиту складає 3300,00 грн.

Заявлений строк кредитування, який обраний позичальником в момент укладання кредитного договору, базовий період 14 днів (пункт 4.4. кредитного договору), загальний строк кредитування 300 днів, дата повернення кредиту 24 червня 2023 року (пункт 4.8. кредитного договору).

Знижена процента ставка становить 2,50 % на день, стандартна процентна ставка - 3,00 % на день (пункти 4.6. кредитного договору).

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

ТОВ «Укр кредит фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит у розмірі 3300,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № № 1080-2331 від 28 серпня 2022 року станом на 29 грудня 2023 року відповідач має заборгованості у розмірі 32769,00 грн. яка складається із: 3300,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом, 29469,00 грн - простроченої заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом.

Враховуючи, що до ОСОБА_1 була застосована програма лояльності, а саме частково списано заборгованість по нарахованим процентам, розмір заборгованості складає 16500,00 грн, з яких: 3300,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 13200,00 грн. прострочена заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Таким чином, кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «Укре кредит фінанс» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України Про електронну комерцію вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Встановивши зазначені обставини у справі, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту або процентів матеріали справи не містять. Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ТОВ «Укр кредит фінанс», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Відповідно до пункту 4.4. кредитного договору заявлений строк користування кредитом, базовий період складає 14 календарних днів, заявлений строк це обраний позичальником в момент укладання кредитного договору проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до пункту 4.8. кредитного договору строк кредитування, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів (до 24 червня 2023 року). Договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов`язань.

Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи та помилково дійшов висновку, що строк дії кредитного договору становить 14 днів, тобто до 10 вересня 2022 року та стягнув заборгованість по нарахованим процентам саме за цей період.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про задоволення позову, слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» пропорційно розміру задоволеного позову витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та переглядом у суді апеляційної інстанцій у загальному розмірі 5401,96 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» - задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2024 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» прострочену заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом у розмірі 13200,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» витрати зі сплати судового збору у розмірі 5401,96 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю.Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна