Справа № 484/3257/24
Провадження № 2/484/1172/24
Рішення

іменем України

(заочне)

14.10.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

за участю секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Первомайська філія Південної Товарної Біржі, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

встановив

у червні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Первомайська філія Південної Товарної Біржі, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 1996 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі в журналі біржових угод з нерухомістю за №652 від 25.10.1996 року без нотаріального посвідчення. Право власності на підставі біржевої угоди зареєстровано Первомайським МБТІ 25.10.1996 року за №444.

З часу укладення договору сторони здійснили всі необхідні дії щодо його виконання, а саме в частині ціни будинку, передачі у власність, оформлення та реєстрації договору. За куплений будинок позивачем сплачені кошти відповідачці в розмірі 4470 грн. Жодних претензій після укладення договору купівлі-продажу будинку сторони один до одного не мали. Будинок зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації.

Внаслідок того, що позивачу не відома нова адреса реєстрації та проживання відповідачки, відсутня можливість посвідчити даний договір нотаріально, а також наявність помилки в написанні прізвища продавця в договорі, замість вірного " ОСОБА_3 " вказано " ОСОБА_4 ", тому на даний час позивач позбавлений можливості оформити договір в нотаріальному порядку. Посилаючись на ці обставини, вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх майнових прав.

Ухвалою судді від 24 червня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно, належним чином повідомлена про слухання справи, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подавала.

Третя особа без самостійних вимог Первомайська філія Південної товарної біржі про розгляд справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання явку свого представника не забезпечила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала, заперечення на позов до суду не подала.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явилася та позивач проти такого вирішення справи не заперечував.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, тому відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судом встановлено, що 25 жовтня 1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстровано Первомайською філією Південної Товарної Біржі за реєстровим номером 6525 від 25 жовтня 1996 року.

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 на момент продажу належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 18 жовтня 1996 року, та зареєстрованого в реєстрі за №1-2948.

ОСОБА_1 , як покупець, сплатив продавцю належну за договором покупну ціну в розмірі 4470 грн., а ОСОБА_2 отримала гроші та передала будинок у його розпорядження.

Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання.

Крім того, право власності на будинок було зареєстровано 25 жовтня 1996 року в Первомайському МБТІ за № 444 за ОСОБА_1 .

З відповіді Мигівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 20.06.2024 №1110-04.04/04.12 вбачається, що відповідно до РТГ Мигіївської сільської ради (територіальної громади) відомості про громадянку ОСОБА_2 відсутні.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.11.2018 року №НВ-018 вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1814 га за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Південній Товарній Біржі від 25.10.1996 року за №652.

На момент укладення договору купівлі-продажу, сторони були членами біржі, що вказано в самому договорі. Зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу нерухомого майна, допущену до обороту на товарній біржі.

Як встановлено судом, між сторонами була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.

Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної).

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі.

Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК України 1963 року.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.

Відповідно до частини 1 Закону України від 10.12.1991 року № 1956-Х11 "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Згідно ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарні біржі").

Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту.

За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як видно, при вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, і сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме, купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, правочин був реальним і вчиненим у формі дозволеній чинним законодавством України у 1996 році. Усі вимоги договору купівлі-продажу, сторонами були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, та сторонами правочину один до одного будь-які інші претензії не пред`являлися.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу № 444 від 25 жовтня 1996 року, укладеним на Первомайській філії Південної Товарної Біржі, крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку.

Крім того, дійсно у вступній частині та в пункті 1 договору купівлі-продажу № 444 від 25 жовтня 1996 року, укладеного на Первомайській філії Південної Товарної Біржі, прізвище члена біржі і продавця житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказано помилково " ОСОБА_4 " замість вірного " ОСОБА_3 ", що підтверджується пунктом 3 вказаного договору та підписом в графі "Продавець".

Вказані описки позивач намагався виправити, звернувшись із листами до Первомайської філії Південної Товарної Біржі та Південної Товарної Біржі від 10.08.2023 року.

При цьому, суд враховує, що в поза судовому порядку вирішити питання щодо підтвердження вказаного факту неможливо.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи, що заявник не має можливості встановити факт про те, що при складанні договору купівлі-продажу була допущена помилка в прізвищі продавця, в позасудовому порядку, а досліджені по справі докази в їх сукупності підтверджують цей факт, тому позовна заява в цій частині також підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд вважає позовну вимогу ОСОБА_1 доведеною, а факт того, що договір купівлі-продажу, зареєстрований Первомайською філією Південної Товарної Біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №652 від 25.10.1996 року, укладено між ОСОБА_1 (покупець) і ОСОБА_2 (продавець), якій належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 18 жовтня 1996 року, та зареєстрованого в реєстрі за №1-2948, та остання продала житловий будинок ОСОБА_1 , встановленим.

Однак, відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На стягненні з відповідача судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній не наполягав, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст.ст. ст. 47, 153, 224, 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст.ст. 209, 210, 220, 328, 334, 392 ЦК України, ст. ст. 223, 253-265, 268, 273,293, 294, 315, 319, 353-354 ЦПК України, суд,

ухвалив

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Первомайська філія Південної Товарної Біржі, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити частково.

Встановити факт, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25 жовтня 1996 року, зареєстрованого Первомайською філією Південної Товарної Біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №652 від 25.10.1996 року, належав ОСОБА_2 та в ньому міститься факт, що ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25 жовтня 1996 року, зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі в журналі біржових угод з нерухомістю за №652 від 25.10.1996 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним прав власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Третя особа: Первомайська філія Південної Товарної Біржі, місце знаходження: вул. Революції, буд. 54, офіс 2, м. Первомайськ, Миколаївської області, .

Повне судове рішення складено 14.10.2024 року.

Суддя: