ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/7653/23

провадження № 22-ц/4809/609/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард»,

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Форвард» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 січня 2024 року у складі судді Іванової Н. Ю. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі АТ «Банк Форвард») та просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю., вчинений 02 квітня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 3838.

Позовна заява мотивована тим, що 02 вересня 2023 року позивачу стало відомо, що 03 серпня 2023 року приватним виконавцем Овсієнко А. В. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню № 65095800.

З постанови ОСОБА_1 стало відомо, що 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Буждиганчук Є. Ю. вчинено виконавчий напис № 3838 про стягнення з нього на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 36 494,70 грн.

Позивач зазначав, що документи, які були надані приватному нотаріусу, не підтверджують безспірність його заборгованості перед банком.

Крім того, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, тоді як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зазначений пункт 2 визнано нечинним.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважав, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що він вчинений з порушенням норм чинного законодавства, а тому звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Кроткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 січня 2024 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю., вчинений 02 квітня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №3838, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 1 610, 40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Буждиганчук С. Ю. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Банк Форвард» просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 січня 2024 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи.

Позивач, посилаючись на те, що позивачем в обґрунтування своїх вимог не надано до суду жодних доказів на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором, між тим, кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Форвард Банк» за кредитним договором боржником не погашена, тому і була стягнута за виконавчим написом нотаріуса.

ОСОБА_1 на навів належних доводів щодо неправильності розміру заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, та не надав належних доказів іншого розміру його заборгованості перед банком за кредитним договором.

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, на яку посилався суд першої інстанції, не впливає на чинність правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Приватний нотаріус вчинив оспорюваний напис відповідно до закону, підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було, а підстави для визнання останнього таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу

Від адвоката Яшан Ю. Б., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу АТ «Банк Форвард» залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 січня 2024 року без змін.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від адвоката Яшан Ю. Б., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 12 червня 2024 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3838 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником за кредитним договором № 107815586 від 22 липня 2013 року, укладеним із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Стягнення заборгованості проводиться за період з 24 грудня 2020 року по 23 січня 2021 року. Сума повної заборгованості складає 35 394,70 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 27 692,37 грн, заборгованість за процентами становить 7 702,33 грн, плата за пропуск мінімальних платежів становить 0,00 грн.

За вчинення виконавчого запису нотаріусом отримано плату зі стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 1 100 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь АТ «Банк Форвард» складає 36 494,70 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А. В. відкрито виконавче провадження № 65095800 з примусового виконання виконавчого напису.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 39 ЗУ «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 ЗУ «Про нотаріат»).

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою КМУ від від 26 листопада 2014 року № 662 (далі Постанова № 662) Перелік доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку Ппостанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Матеріалами справи підвтерджується, що 02 квітня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3838, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором від 22.07.2013 № 107815586, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» у розмірі 35 394,70 грн за період з 24.12.2020 по 23.01.2021, з яких: 27 692,37 грн заборгованість за сумою кредиту, 7 702,33 грн заборгованість за процентами, 0,00 грн плата за пропуск мінімальних платежів (а. с. 10).

Згідно копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. підставою вчинення виконавчого напису стали: кредитний договорів № 107815586 від 22.07.2013 з додатками, виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача та представника стягувача за довіреністю, рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування банку від 19.08.2014, рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування банку № 3 від 24.07.2018 (а. с. 42-67).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вчиняючи 02 квітня 2021 року виконавчий напис № 3838, приватний нотаріус Буждиганчук С. Ю. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Подібна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105 св 18) та від 03 листопада 2021 року у справі № 461/1940/20 (провадження № 61-13280св21), а тому помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, на яку посилався суд першої інстанції, не впливає на чинність правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 02 квітня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що доказів на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором, з огляду а те, що приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі договору, який не посвідчений нотаріально.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 січня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко