Провадження №2-о/523/606/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Сідельнікова Є.І. звернулась до суду від імені та в інтересах заявників із заявою в якій просить встановити факт народження:

дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь АР Крим, Україна, відомості про матір внести: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка російської федерації, відомості про батька внести: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України;

дитини жіночої статі - ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь АР Крим, Україна, відомості про матір внести: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка російської федерації, відомості про батька внести: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин України;

дитини чоловічої статі - ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь АР Крим, Україна, відомості про матір внести: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка російської федерації, відомості про батька внести: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин України.

Заява мотивована тим, що діти були народжені на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь. Оскільки свідоцтво про народження не відповідає чинному законодавству України, тому що документи видані на території, не підконтрольній державним органам України, що є підставою для неможливості відділом державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати у встановленому законами України порядку народження дитини, тому вони змушені звернутися до суду.

Ухвалою судді від 10.10.2024р. було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку окремого провадження.

Заявники до судового засідання не з`явились. В матеріалах справи наявна заява їх представника адвокат Сідельнікової Є.І. про розгляд справи за їх відсутності.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином через систему «Електронний суд». Начальник відділу направила до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дітей заявниками в обґрунтування заявлених вимог надані наступні документи, які видані окупаційними органами, зокрема:

копія паспорту громадянки рф ОСОБА_2 , № НОМЕР_1 виданого органом 892-003 від 08.11.2003р.

копія свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 від 13.08.2018, виданого відділом записів цивільного стану міста Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (991000029), відповідно до якого 13.08.2018 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином Російської Федерації, і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою Російської Федерації, зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1193;

копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17.11.2014, виданого відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Сімферополь АР Крим, актовий запис про народження №3563 від 17.11.2014. Батьками дитини записані: «мати» - ОСОБА_2 , громадянка Російської Федерації і «батько» - ОСОБА_1 , громадянин Російської Федерації;

копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17.11.2014, виданого відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якого ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сімферополь АР Крим, актовий запис про народження №3564 від 17.11.2014. Батьками дитини записані: «мати» - ОСОБА_2 , громадянка Російської Федерації і «батько» - ОСОБА_1 , громадянин Російської Федерації;

копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 17.11.2014, виданого відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якого ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Сімферополь АР Крим, актовий запис про народження №3565 від 17.11.2014. Батьками дитини записані: «мати» - ОСОБА_2 , громадянка Російської Федерації і «батько» - ОСОБА_1 , громадянин Російської Федерації.

Три копії виписних епікризів, виписаних на ім`я ОСОБА_2 , про те що 10.11.2014р. відбулись роди дітей без визначення полу народжених.

Крім того, суду надана копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_6 , виданого органом №0512 від 20.03.2019р.

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України встановлені статтею 317 ЦПК України.

Відповідно до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Таким чином, правила статті 317 ЦПК України надають батькам право звертатися до суду цивільної юрисдикції з метою встановлення факту народження їх дитини на тимчасово окупованій території України.

Усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території держава гарантує права та свободи людини і громадянина, передбачені Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, з урахуванням певних правових обмежень.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20.02.2014 року.

У частині другій статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Наведені положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дають підстави для висновку про те, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження.

Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила № 52/5 не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Зазначений висновок враховував також ЄСПЛ у справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року).

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру, як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території зафіксувала факт народження дитини.

Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду (див. висновок Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 759/7001/22).

Зазначене узгоджується зі змістом частини другої статті 319 ЦПК України, відповідно до якої рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Водночас, крім зазначених вище копій документів, виданих органами окупаційної влади, на підтвердження факту народження дітей, заявниками та їх представником суду не було представлено бідь-яких інших належних та допустимих доказів.

Представлені виписки епікризи не можуть бути безумовною підставою для підтвердження факту народження дітей, так як такі стосуються виключно ОСОБА_2 , крім того такі виписки не місять даних про стать народжених дітей.

Бідь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту народжень дітей, зокрема, показів свідків, медичних документів про факт народження дітей, їхнього огляду лікарями, навчання на теперішній час, фотознімків дітей та їх батьків, тощо суду представлено не було.

Посилання заявника на застосування «намібійського винятку» не дає підстав для висновку, що факт народження дитини може підтверджуватися лише документами, виданими органами на непідконтрольній території України, оскільки заявник зобов`язаний надати суду також й інші докази, які не отримані від органів тимчасово окупованої території.

Сам по собі факт перебування заявників на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим і встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявника від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Крім того, з наданих суду копії документів убачається, що батьком дітей вказаний ОСОБА_1 , який є громадянином російської федерації. Разом з тим, згідно копії паспорту, ОСОБА_1 є громадянином України. Таким чином, та за відсутності іншого, у суду відсутні відомості про те, що особа зазначена у свідоцтві про народження дітей, яка є громадянином рф та особа зазначена у паспорті, яка є громадянином України є однією і тією ж особою.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заява є недоведеною, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,5,10,258,259,263-265,268,293-294,315-319,354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення складено 11 листопада 2024р.

Суддя