ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1648/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/4386/23 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Василенко Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Данилова Юрія Валентиновича на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2024 року про відмову у зустрічному забезпеченні у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного реєстратора виконавчого комітету Жашківської міської ради Черкаської області Підгаєцької Л.В., третя особа: ОСОБА_4 , про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора виконавчого комітету Жашківської міської ради Черкаської області Підгаєцької Л.В., третя особа: ОСОБА_4 , про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності.

19.10.2023 постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову скасовано та заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Заборонено вчиняти будь-які дії по відчуженню нежитлового приміщення магазину промислових товарів по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 на праві власності; заборонено вчиняти будь-які дії по відчуженню нежитлового приміщення магазину по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_2 на праві власності.

29.08.2024 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Данилова Ю.В. надійшла заява про зустрічне забезпечення.

В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що ОСОБА_3 отримав в борг від ОСОБА_2 3 000 000,00 грн. (що є еквівалентом 112 000 дол. США). З метою забезпечення повернення боргу, між сторонами було укладено договір іпотеки. Заставою було нежитлове приміщення магазину промислових товарів по АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення магазину промислових товарів по АДРЕСА_2 , в якому продовжував знаходитись ОСОБА_3 та здійснювати свою підприємницьку діяльність. ОСОБА_3 борг не повернув (хоча мав це зробити до 31.12.2021 року), що у подальшому і стало підставою для реєстрації на ОСОБА_2 права власності на предмет іпотеки (спірне нежитлове приміщення).

Оскаржуючи реєстрацію права власності на предмет іпотеки, ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії по відчуженню спірного майна, яка судом була задоволена. В порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, ОСОБА_3 не зробив жодних пропозицій щодо зустрічного зобов`язання.

При цьому, ОСОБА_2 є законним власником спірного нежитлового приміщення, його права порушені позивачем, а саме неповерненням боргу, продовженням використання спірного приміщення, що може погіршити його стан, у зв`язку з чим є вірогідність завдання матеріальної шкоди відповідачу.

На підставі викладеного представник ОСОБА_2 адвокат Данилов Ю.В. просив суд:

- заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії по будь-якому використанню нежитлового приміщення магазину промислових товарів по АДРЕСА_1 (у тому числі здачу в оренду ТОВ «Укртехносила»), належного ОСОБА_2 на праві власності, до набрання законної сили рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного реєстратора виконавчого комітету Жашківської міської ради Черкаської області Підгаєцької Л.В., третя особа: ОСОБА_4 , про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності;

- зобов`язати ОСОБА_3 , як засновника та кінцевого бенефіціара ТОВ «Укртехносила», звільнити нежитлове приміщення магазину промислових товарів по АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_2 на праві власності.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Данилова Ю.В. про зустрічне забезпечення.

Ухвала суду мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Також, матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували його неналежний майновий стан або вчинення ним інших дій, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Заходи зустрічного забезпечення можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Відтак, суд дійшов переконання про відсутність імперативних (обов`язкових) підстав, визначених частиною 3 статті 154 ЦПК України, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне зобов`язання, та наявність у суду саме права на застосування цього зобов`язання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 адвокат Данилов Ю.В.подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, а також судом порушено норми процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про зустрічне забезпечення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що представником відповідача були надані суду беззаперечні докази неплатоспроможності позивача, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 серпня 2024 року позивач є власником кількох об`єктів нерухомості, які знаходяться під обтяженнями.

Суд першої інстанції не врахував вимоги статті 154 ЦПК України, не взяв до уваги майновий стан позивача, а саме, що абсолютно все нерухоме майно позивача перебуває під заставою за іншими зобов`язаннями.

Також суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної оцінки тим обставинам справи, що позивач продовжує користуватися магазином по АДРЕСА_1 і отримувати з цього прибутки, попри те, що право власності на цей об`єкт нерухомого майна більше року як належить ОСОБА_2 .

Більше того, в позовній заяві ОСОБА_3 сам визнав, що електропостачання магазину було відключено за заявою ОСОБА_2 , проте позивач продовжує використовувати приміщення, що створює реальну загрозу для майна та безпеки приміщень.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат Прудивус М.А. вказує, що випадки, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення передбачено частиною третьою статті 154 ЦПК України, однак доказів на підтвердження наявності цих випадків заявник суду не надав.

Зазначає, що всі права та гарантії в ОСОБА_2 наявні та підтверджуються доказами у справі договорами іпотеки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому, в разі задоволення позову, поновиться вимога по іпотеці ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , а в разі відмови в позові саме по собі право власності залишиться ОСОБА_2 .

Звертає увагу, що заходи зустрічного забезпечення позову мають гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існують спірні правовідносини щодо визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до частин першої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зазначена норма ЦПК узгоджується зі змістом Принципу 8 Принципів попередніх і забезпечувальних заходів в міжнародному цивільному процесі, прийнятих Асоціацією міжнародного права у 1996 році: суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті відмови у позові. При вирішенні питання про гарантії суд повинен враховувати можливості позивача відповісти на вимогу про відшкодування збитків.

Таким чином, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору.

Виходячи із системного тлумачення частин першої і третьої статті 154 ЦПК України, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Оскільки вжиття заходів зустрічного забезпечення за загальним правилом має диспозитивний характер, то при вирішенні питання про їх застосування суд повинен оцінити необхідність зустрічного забезпечення та з`ясувати спроможність позивача компенсувати відповідачу у майбутньому можливі збитки, пов`язані із забезпеченням позову.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

При цьому положення статті 154 ЦПК України не містять прямої вказівки на необхідність вжиття судом заходів зустрічного забезпечення у розмірі ціни позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії».

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів, враховуючи предмет спору (скасування державної реєстрації на нерухоме майно) та можливі наслідки для відповідача у разі відмови у задоволенні позову доходить висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову.

Посилання ОСОБА_2 на відсутність майна у позивача, яке б не перебувало під обтяженнями, що свідчить про його неплатоспроможність, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не зазначено об`єктивних ризиків майнових втрат пов`язаних саме з даним предметом спору у разі відмови судом у його задоволенні.

Посилання на те, що позивач продовжує користуватися спірним нерухомим майном всупереч відсутності у нього правомочностей власника, колегія суддів відхиляє, оскільки знову ж таки у даній справі предметом розгляду є не усунення перешкод у користуванні власністю, а саме оспорення державної реєстрації права власності.

Доводи наведені ОСОБА_2 для застосування зустрічного забезпечення, на переконання колегії суддів, свідчать про ймовірність порушення його прав як власника майна, а тому такі доводи можуть слугувати підставою для ініціювання ним подання позову до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Однак, в межах даного позову відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 може понести будь-які збитки пов`язані із забезпеченням позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Данилова Юрія Валентиновича - залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді