Номер провадження: 22-ц/813/4305/24
Справа № 495/5081/20
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

від відповідача ОСОБА_5 не з`явились,

від відповідача ОСОБА_6 не з`явились,

від відповідача ОСОБА_7 не з`явились,

переглянувши справу №495/5081/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2024 року у складі судді Коваленко О.Б., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 26 серпня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 70000,00 доларів США. Грошові кошти в позику отримав 17 квітня 2016 року ОСОБА_8 , від імені якого по довіреності діяла ОСОБА_5 , під зобов`язання повернути позику 17 квітня 2020 року; передача грошових коштів підтверджена розпискою. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці померлого зобов`язання спадкодавця не виконують.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 17 квітня 2016 року у сумі 70000,00 доларів США та судові витрати; у задоволенні вимог до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року залишено без змін (т.4 а.с.17-19).

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 03 травня 2023 року розподілені витрати на професійну правничу допомогу (т.4 а.с.45-47).

Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_9 задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення боргу скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.4 а.с.109-115).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2023 року справу прийнято до провадження (т.4 а.с.127).

11 вересня 2023 року ОСОБА_3 подано відзив на позов, до якого додано клопотання про призначення судової фізико-хімічної експертизи розписки, що датована 17 квітня 2016 року, на предмет давності складання і підписання розписки та визначення дійсного періоду часу її складання та підписання (т.4 а.с.174-176).

Клопотання мотивовано тим, що для встановлення фактичних обставин та належного застосування до спірних правовідносин статті 1281 ЦК України суттєве значення буде мати встановлення реального часу виготовлення розписки, що датована 17 квітня 2015 року. Під час первинного судового розгляду ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2021 року була призначена судова технічна експертиза з питань часу виконання рукописних записів та підпису в розписці, проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. За висновком експертів КНДІСЕ від 10 червня 2022 року №36199/21-34 було встановлено, що записи та підпис в розписці виконані ручкою, спорядженою чорнилом чорного кольору. Фактично ж судова технічна експертиза проведена не була з підстав відсутності у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу нанесення штрихів рукописних записів та підписів, виконаних чорнилами для пишучих приладів. Відповідно до листа Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25 серпня 2023 року вих. №470-0-11.34-23 судова фізико-хімічна експертиза давності виконання і підписання документів проводиться ОНДІСЕ із залученням фахівця (експерта), що має спеціальні знання у галузі хімії, інструментальних методів дослідження матеріалів, речовин і виробів, який відповідає вимогам статті 72 ЦПК України та є належним суб`єктом експертної діяльності.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надав заперечення на клопотання про призначення експертизи, за змістом яких клопотання подано всупереч вимог ЦПК України та направлено на затягування розгляду справи. Єдиною підставою для призначення експертизи зазначено «для встановлення…належного застосування до спірних правовідносин статті 1281 ЦК України» Спроба відповідача отримати тлумачення статті 1281 ЦК України за рахунок проведення експертизи є такою, що не може слугувати підставою для її призначення. Експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять до предмета доказування у справі. В межах справи №495/5081/20 не ставиться питання щодо недійсності розписки, тому питання, що визначені у клопотанні про призначення експертизи, не стосуються предмету доказування під час розгляду даної справи. Крім того, розгляд справи не є первісним, постановою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року справу повернуто на новий розгляд, відповідач не може тлумачити постанову Верховного Суду на власний розсуд. У клопотанні відповідач просить доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. Проте, на запит листом від 07 грудня 2023 року №08-0-11.34-23 повідомлено, що в ОНДІСЕ відсутній комплекс обладнання та матеріали для вивчення динаміки процесів змін хімічного складу матеріалів письма, необхідних для встановлення абсолютної давності створення документів під час проведення дослідження (т.4 а.с.186-188, 195-200).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2024 року клопотання про призначення судової фізико-хімічної експертизи розписки задоволено, проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.4 а.с.229-230).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу про призначення експертизи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.5 а.с.1-9).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у відсутності підстав для призначення експертизи. Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, що входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. В оскаржуваній ухвалі помилково вирішено питання про призначення експертизи щодо питань, які не стосуються предмету доказування під час розгляду даної справи. Питання недійсності розписки з`ясовано у справі №495/299/21. Суд при вирішенні клопотання не дотримався балансу інтересів сторін, не врахував думку позивача про обрання експертної установи у разі задоволення клопотання. Доцільність обрання експертної установи відповідачем не підтверджена. Суд розглянув клопотання без дотримання принципу змагальності сторін, не створив рівні можливості учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав. В судовому засіданні, що було призначено на 25 січня 2024 року, не забезпечено належне повідомлення сторін, а відтак, не була надана можливість сторонам висловити свої побажання, думки та/або заперечення щодо призначення експертизи. Ухвалу постановлено без дотримання вимог статей 10, 12, 43, 103 ЦПК України. Оскаржувана ухвала не містить мотивації щодо доцільності чи потреби призначення експертизи з урахуванням того, що це не є первісним розглядом справи та за наявності вже проведеної експертизи за клопотанням відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що спадкодавець ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всі спадкоємці ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 за заповітом, ОСОБА_5 за законом) отримали свідоцтва про право на спадщину 05 лютого 2019 року. Проте, позивач звернувся до суду лише у серпні 2020 року, тобто з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України. Якщо розписка виготовлена у 2020 році, то позивач не є кредитором у даних правовідносинах, а відповідач ОСОБА_5 діяла поза межами повноважень, передбачених довіреністю від 31 серпня 2011 року, строк дії якої закінчився 31 серпня 2016 року. Тому, для належного застосування до спірних правовідносин статті 1281 ЦК України та встановлення фактичних обставин справи (дотримання кредитором спадкодавця строків звернення з вимогою до спадкоємців) вирішальне значення має встановлення реального часу виготовлення розписки, датованої 17 квітня 2016 року. Щодо інших доводів, то призначена ухвалою суду від 15 вересня 2021 року експертиза фактично не була проведена з підставі відсутності у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу нанесення штрихів рукописних записів та підписів, виконаних чорнилами для пишучих приладів. Інші доводи щодо порушення норм процесуального права при призначенні експертизи безпідставні (т.5 а.с.26-29).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Між сторонами виник спір про стягнення боргу померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , який, за доводами позову, за життя через представника ОСОБА_5 отримав 17 квітня 2016 року у позику від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 70000,00 доларів США під зобов`язання повернення коштів 17 квітня 2020 року, про що надано боргову розписку.

Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року у справі №495/5081/20 скасовано судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що суди застосували закон, який не підлягав застосуванню, та не звернули увагу на те, що правовідносини з цими відповідачами врегульовані статтею 1281 ЦК України.

Верховний Суд серед іншого вказав, що:

суди не врахували, що спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді, коли: недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (оспорюваний правочин визнаний судом недійсним); нікчемність правочину констатується за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону;

що зобов`язання за договором позики, на виконання якого видана розписка від 17 квітня 2016 року, складена ОСОБА_5 як представником, є боргом спадкодавця тощо.

При новому розгляді справи клопотання про призначення судової фізико-хімічної експертизи розписки, датованої 17 квітня 2016 року, заявлено для встановлення давності складання і підписання розписки та визначення дійсного періоду часу її складання та підписання, що, за доводами заявника, має значення для встановлення фактичних обставин та належного застосування до спірних правовідносин статті 1281 ЦК України.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивача, що заявлена експертиза не стосується предмета доказування у справі, так як недійсність договору позики, передача грошових коштів за яким підтверджена розпискою позичальника, не є предметом спору у справі №495/5081/20.

Крім того, врегульоване статтею 103 ЦПК України призначення експертизи судом передбачає наявність визначеної частиною 1 даної статті сукупності умов.

Так, при первісному розгляді справи ухвалою суду від 15 вересня 2021 року була призначена та проведена Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судова технічна експертиза з питань давності часу виконання рукописних записів та підпису в розписці, датованій 17 квітня 2016 року. У Висновку експертів КНДІСЕ від 10 червня 2022 року №36199/21-34 вказано, що записи та підпис в розписці виконані ручкою, спорядженою чорнилом чорного кольору, також зазначено, що у експертів відсутні впроваджені у судово-експертну практику України методики встановлення абсолютного часу нанесення штрихів рукописних записів та підписів, виконаних чорнилами для пишучих приладів.

У Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз також відсутній комплекс обладнання та матеріали для вивчення динаміки процесів змін хімічного складу матеріалів письма, необхідних для встановлення абсолютної давності створення документів під час проведення дослідження (листом від 07 грудня 2023 року №08-0-11.34-23 на запит).

За положеннями частини 3 статті 103 ЦПК України експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

В справі відсутнє підтвердження виконання судом положень частини 3 статті 103 ЦПК України.

Проте, все ж визначальним у призначенні експертизи (висновок експерта є засобом доказування) є предмет доказування.

За положеннями пункту 1 частини 1 статті 103 ЦПК України призначення експертизи направлене на з`ясування обставин, що мають значення для справи.

ОСОБА_3 у призначенні експертизи виходить з того, що якщо розписка виготовлена у 2020 році, то ОСОБА_1 не є кредитором у даних правовідносинах, а ОСОБА_5 діяла поза межами повноважень, передбачених довіреністю від 31 серпня 2011 року, строк дії якої закінчився 31 серпня 2016 року.

Однак, у даній справі не є предметом доказування недійсність договору позики, передачу грошових коштів за яким підтверджено розпискою.

Передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2023 року не зазначав висновків, які б обумовлювали необхідність встановлення у даній справі давності написання боргової розписки та проставлення підпису у такій.

Ухвала суду про призначення експертизи при новому розгляді справи після перегляду справи в касаційному порядку як така, що постановлена без встановлення наявності передбачених частиною 1 статті 103 ЦПК України умов, підлягає скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст.379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Верховець Ксенії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2024 року про призначення експертизи в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова