17.05.2024 Єдиний унікальний номер 172/2342/23
Єдиний унікальний номер 172/2342/23
Провадження № 2/205/1935/24
17 травня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про реєстрацію місця проживання дітей з матір`ю без згоди батька, -
15 лютого 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ООП Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про реєстрацію місця проживання дітей з матір`ю без згоди батька.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2024 року вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку.
Позивач у своєму позові посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 11 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , від якого також мають малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають з позивачем. Відповідач з дітьми не спілкується, не навідує їх, аліменти не сплачує, вони повністю перебувають на утриманні ОСОБА_1 . Від народження діти сторін не мають зареєстрованого місця проживання. Відповідач зареєстрований та проживає окремо, реєструвати місце проживання дітей за адресою свого проживання не бажає. Крім цього, він не надає дозволу на реєстрацію синів за місцем проживання позивача, посилаючись на те, що, коли діти досягнуть певного віку, самостійно зареєструють своє місце проживання. Просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем реєстрації матері, ОСОБА_1 , без згоди батька, відповідача ОСОБА_2 . У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки судові не повідомив, відзив на позов на адресу суду не направив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Третя особа ООП Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області свого представника у судове засідання свого представника не направила, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини не направлення свого представника судові не повідомила, письмових пояснень на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду не направила.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (а.с. 8).
11 серпня 2009 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 і змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».
ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_7 народився син, ОСОБА_4 (а.с. 9).
Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_7 було розірвано (а.с. 10).

05 березня 2022 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 і змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 ».

Згідно із довідкою про внесення відомостей до Єдиного демографічного реєстру № 119-5881-2022 від 04 жовтня 2022 року, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Діти сторін не мають зареєстрованого місця проживання, фактично проживають з матір`ю, відповідач згоди на реєстрацію дітей за місцем проживання позивача не надає.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір`ю.

Принцип ст. 6 Декларації, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у виняткових ситуаціях, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини є перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізовувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого 2022 року, якою затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) визначено механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Відповідно до положень п. 14 Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди.

За положеннями п.п. 3, 5, 16, 17, 33 Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати/зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.

Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року № 44/25, вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).

Так Європейській суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Байт і Кеннеді проти Німеччини (п. 67) «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини» (п. 45).

Як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дітей, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дітей за власною адресою реєстрації, спір про місце фактичного проживання дітей між сторонами відсутній. Підстав для наявності обставин щодо унеможливлюють реєстрацію дітей по місцю реєстрації та проживання матері, судом не встановлено.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів самих дітей, враховуючи на даний час проживання дітей саме з матір`ю, а також дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на їх виховання і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, суд вважає за доцільне позовні вимоги про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дітей без згоди батька задовольнити, оскільки такі інтереси обґрунтовані перед судом.

Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання синів сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суперечить інтересам дітей та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 153 грн. 60 коп. (а.с. 15), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2 153 (дві тисячі сто п`ятдесят три) гривень 60 коп.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення позивачем та третьою особою може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: