Справа № 463/6789/24
Провадження № 2-др/463/35/24
13 листопада 2024 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: Стрепка Н.Л.,
з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в залі суду в м. Львові клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Медова Печера 40» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Матеріали даного надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 19 липня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л.
Ухвалою суду від 23 липня 2024 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито у ній провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в ній матеріалами.
Рішенням суду від 4 листопада 2024 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Медова Печера 40» заборгованість по внескам на утримання будинку за період з 30 вересня 2019 року по травень 2024 року в розмірі 37 828 (тридцять сім тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 34 (тридцять чотири) копійки, а також судові витрати в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

При цьому в даному рішенні суд не вирішував питання стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу, оскільки доказів понесення стороною позивача таких суду на час ухвалення рішення не було надано.

12 листопада 2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Медова Печера 40» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Подане клопотання мотивує тим, що розмір витрат позивача на правничу допомогу у даній справі визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги №25 від 5 липня 2024 року, укладеного між ОСББ «Медова Печера 40» та адвокатом Глуховським А.Ю. Вказує, що при поданні позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ними було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок вартості витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до акту про надання послуг №1 від 7 листопада 2024 року розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 1500 грн. Вказує, що на виконання умов договору позивачем сплачено зазначену суму, що підтверджується платіжною інструкцією №373 від 11 листопада 2024 року. Вважаємо, що витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі є обгрунтованими та пропорційними до предмета спору із врахуванням складності справи, а тому просить стягнути такі з відповідача.

Вивчивши матеріали цивільної справи, поданої заяви, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві представник позивача зазначав зокрема, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач понесе у зв`язку із розглядом справи складається з: підготовка позовної заяви 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень; участь у судових засіданнях 750 (сімсот п`ятдесят) гривень за одне призначене засідання; підготовка заяв, клопотань, адвокатських запитів 750 (сімсот п`ятдесят) гривень за один документ. Рішенням суду від 4 листопада 2024 року позов ОСББ «Медова Печера 40» було задоволено. В даному рішенні суд вирішуючи питання судових витрат вказав, що у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн., сплата якого підтверджується наданою позивачем квитанцією. 11 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_1 скерував до суду клопотання, разом з якою надав докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 вказаної статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відповідно до ч. 2 даної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому згідно з частинами 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім того при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Водночас згідно з правовою позицією, викладеною Верховним судом в постановах від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, від 31 січня 2022 року в справі №185/5421/21, винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги також може бути визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, яка за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

У справі «Бєлоусов проти України» ЄСПЛ сформував правову позицію про те, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями, а тому витрати за цим гонораром є «фактично понесеними». Така ж позиція сформована ЄСПЛ у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану»

Аналогічну правову позицію підтримав Верховний суд у постановах від 22 січня 2021 року в справі №925/1137/19, від 27 липня 2022 року в справі №686/28627/18 вказавши, що у своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.

У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 9 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду».

Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату. Відповідні висновки щодо того, що фактичними витратами на правову допомогу є, в тому числі, витрати, оплата яких буде здійснена в майбутньому ЄСПЛ виклав, зокрема, у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану».

Також у своїй постанові від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19 Верховний Суд зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ОСББ «Медова Печера 40» у такій здійснював адвокат Глуховський А.Ю. на підставі ордеру серії ВС №1296494 від 5 липня 2024 року.

При цьому з поданого клопотання вбачається, що 5 липня 2024 року між ОСББ «Медова Печера 40» та адвокатом Глуховським А.Ю. укладено договір про надання правничої допомоги №25, відповідно до п. 1.1. якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язався оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

Адвокат вказує, що відповідно до п.4.1. договору, розмір оплат праці Аадвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору. Відповідно до п.4.3. договору, розрахунок між сторонами здійснюється у безготівковій формі. Оплата по договору здійснюється без виставлення рахунку на оплату. Підстава для проведення оплати акт про надання послуг.

Стверджує, відповідно до акту про надання послуг №1 від 7 листопада 2024 року розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 1500,00 грн.

Так з наданої копії платіжної інструкції №373 від 11 листопада 2024 року вбачається, що 11 листопада 2024 року ОСББ «Медова Печера 40» було перераховано ОСОБА_1 1500 грн. як оплату згідно з актом №1 від 7 листопада 2024 року.

Відтак з врахуванням наданих стороною позивача суду документів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, того, що судом задоволено позов останнього, а відтак судові витрати позивача, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу, мають бути покладені на відповідача, суд приходить до переконання, що заява представника позивача підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 13, 33, 133, 137, 141, 247, 264, 265, 270, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Медова Печера 40» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одної тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Медова Печера 40», місцезнаходження: 79038, м. Львів, вул. Медової Печери, буд. 40, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43194099.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: Стрепко Н.Л