Провадження № 2/947/4443/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь-3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 27.06.2024 року надійшов позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь-3» ( далі ОСББ Промінь-3) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 19 711,80 грн., а також судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 3028,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачка, як власник частини квартири АДРЕСА_1 обслуговування якого здійснюється ОСББ Промінь , порушуючи обов`язки споживача житлово-комунальних послуг з червня 2021року по вересень 2022 року не оплачувала внески на утримання будинку, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 19 711,80 грн, яка підлягає стягненню.

Як встановлено судом , на підставі наданих позивачем доказів, ОСОБА_1 з 09.03.2021 є власником частки квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а/с 16).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №22 від 19.05.2006 року житловий будинок АДРЕСА_3 передано на баланс ОСББ Промінь-3 ( а/с 13).

Статтею другою розділу ІV Статуту ОСББ Промінь-3 сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів є обов`язковою для всіх співвласників ( а/с 10).

Відповідно до довідки №3 від 31.03.2021 ОСББ Промінь-3 повідомляє, що з 09 березня 2021 року відкрито окремий особовий рахунок на частину квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , де проживає чотири особи ( а/с 17).

Згідно розрахунку , наданої в якості доказів розміру заборгованості, станом на 20.09.2022 визначена заборгованість по особовому рахунку 24080/1 відкритого на ім`я ОСОБА_1 у загальному розмірі 19 711,80 грн., яка складається із заборгованості по : 1) внеску на управління будинком та прибудинковою територією у сумі 3576,37 грн.; 2) водовідведення та водокористування у сумі 13 792,81 грн.; 3) вивозу твердих відходів у сумі 1175,00 грн.; 4) внеску на обслуговування ліфтів у сумі 167,62 грн.; 5) цільового одноразового внеску у розмірі 1000 грн ( а/с 89).

З наданих копій рішень загальних зборів співвласників ОСББ Промінь-3 вбачається що з 01.10.2019 року внески на управління будинком та прибудинкової території для власників приміщень 3-10 поверхів визначені у розмірі 6 грн за 1м2 загальної площі квартири, а плати за вивіз побутових відходів встановлена у 17,11 грн на одну проживаючи людину (а/с 48); а з 01.02.2021 плата за вивіз збільшена до 18,85 грн (а/с 49); з 01.11.2021 внески визначені у розмірі 8 грн на 1кв.м загальної площі квартир а плата за вивіз залишена у 18,85 грн (а/с 50); з 01.01.2022 внески на управління визначені у розмірі 8 грн за 1 кв. м. загальної площі квартири, плата за користування ліфтом для власників квартир з 3-10 поверх становить 0,40 грн за 1 кв.м а плата за вивіз мукора залишена у розмірі 18,85 грн (а/с 51).

За змістом наказу №14 голови правління ОСББ Промінь-3 від 31.03.2021 нарахування за користування холодною водою ОСОБА_1 нараховується виходячи з чотирьох проживаючих осіб за нормою на одну особу 6,697 кв.м. і того за 26.788 куб. м. в місяць у звязку із неможливістю отримання даних по лічильникам холодної води ( а/с 59).

Актами від 31.032021, 30.06.2021, 29.09.2021, 29.12.2021,31.03.2022, 30.06.2022,27.09.2022 ( а/с 61-67) встановлена не допуск комісії ОСББ до квартири АДРЕСА_4 для перевірки показників лічильників холодної води та наявності на них пломб.

Позасудова вимога про сплату заборгованості направлялась відповідачу 30.03.2023. що підтверджується листом від 24.03.2023 та відомостями з АТ «Укрпошта» ( а/с 87-88).

Помісячні розрахунки заборгованості містяться на а/с 90-94).

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якою застрахована врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК) та Законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон 1961-IV).

Частинами першою та другою статті 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Положення вказаної норми жодним чином не спростовує факту існування договірних відносин без наявності укладеного у письмовій формі договору. Ст.ст. 20, 21 цього Закону визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК ).

Такий обов`язок власника встановлений і ст.360 ЦК , згідно з якою співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у втратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний в тому числі: забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК , власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання (ч. 3 ст.12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Як встановлено ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

На виконання ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальним зборами об`єднання.

За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають:1)витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2)витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю вразі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири га/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

У даному випадку суд з урахуванням наданих стороною позивача доказів приходить до висновку що позовні вимоги є доведеними, розрахунки заборгованості відповідають рішенням загальних зборів а також нарахованим у звязку із неможливістю доступу до лічильників холодної води, а тому є такими що підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

У даному випадку при подачі позовної заяві стороною позивача було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., який внаслідок задоволення позовних вимог підлягає стягненню із відповідача у повному обсязі.

Заявлені у позовної заяві вимоги про стягнення витрат на надання правничої допомоги в сумі 5000,00 грн. обґрунтовується та підтверджується Договором №7 від 09 лютого 2023 року та Додаткової угоди №2 від 25 червня 2024 року про надання адвокатом Пятигорец В.І. правової допомоги ОСББ Промінь-3 у спорі з ОСОБА_1 у підготовці документів для подачі позовної заяви, виготовлення та подачі позовної заяви до суду , та представлення інтересів ОСББ із визначенням гонорару за надані послуги у сумі 5000 грн ( а/с 95).

По Акту прийому-передачі наданих послуг від 27 червня 2024 року та платіжної інструкції №735 від 25.06.2024 року позивачем було сплачено адвокату гонорар у повному обсязі з урахуванням виконаних робіт.

Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.

Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

ВП ВС зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.

Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

У даному випадку суд, враховуючи розмір заявлених позовних вимог, обставини яки потребували доведеності та загальну складність справи про стягнення житлово-комунальних послуг вважає що критеріям обґрунтованості, спів розмірності . розумності заявлені вимоги про стягнення фіксованого гонорару у розмірі 5 000 гривень відповідають а тому підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь-3» (, місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул Тополина, 24) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь-3» () заборгованість за внески на утримання багатоквартирного будинку за період з червня 2021 року по вересень 2022 року у розмірі 19 711,80 (дев`ятнадцять тисяч сімсот одинадцять гривень вісімдесят копійок ).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь-3» () судові витрати у загальному розмірі 8 028,00 (вісім тисяч двадцять вісім ) гривень, які складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. О. Луняченко