ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1709/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої Кочеткової І.В.

Суддів Гончар М.С.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», інтереси якого представляє адвокат Дорошенко Марина Анатоліївна, на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», інтереси якого представляє адвокат Дорошенко М.А., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить:

1)стягнути заборгованість за кредитним договором:

1.1) №3860 від 17.07.2019 у сумі 10 406,04 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4366,19 грн.;простроченої заборгованості по відсотках - 4502,85 грн;простроченої заборгованості по комісії - 1357,39 грн.;збитків від інфляції 154,49 грн.;3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 25,12 грн.;

1.2) №0328 від 12.12.2018 в сумі 62 285,86 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 43 552,24 грн; простроченої заборгованості по відсотках 3 054,04 грн; простроченої заборгованості по комісії 13 888,00 грн; збитків від інфляції 1 541,01 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 250, 57 гривень.

2) сплачені судові витрати: судовий збір у сумі 2 147,2 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 6 890,00 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 17.07.2019 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №3860, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування ними зі строком кредитування до 17.07.2020.

12.12.2018 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №0328, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування ними зі строком кредитування до 12.12.2023.

15.12.2021 укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступило ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами.

Банком умови кредитних договорів були виконані в повному обсязі. Відповідачка взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договорів, належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 14.12.2021 виникла заборгованість по сплаті кредитів та яку позивач просить стягнути з відповідачки разом з 3% річних та інфляційними збитками, що нараховані в результаті неналежного виконання відповідачкою умов кредитних договорів, а також судові витрати в вигляді судового збору за подання позову 2 147,20 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 6 890,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість у сумі 34 801,01 грн., що складається з заборгованості:

за кредитним договором №0328 від 12.12.2018 у сумі 25 951,00 грн., з яких: залишок простроченого кредиту 21 800,24 грн.; залишок прострочених відсотків 3 254,04 грн., 3% річних - 125,43 грн.; інфляційні втрати - 771,29 грн.;

за Договором про встановлення кредитного ліміту №3860 від 17.07.2019 у сумі 8 850,01 гривень, з яких: залишок простроченого кредиту 4 175,41 грн.; залишок прострочених відсотків 4 502,85 грн., 3% річних 24,02 грн.; інфляційні втрати 147,73 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЦИКЛ ФІНАНС» судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1 027,86грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 2 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було помилково зменшено суму заборгованості за кредитними договорами, яка підлягає стягненню з відповідача.

Так, судом першої інстанції необґрунтовано вирахувано із загального розміру заборгованості за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 суму страхового платежу в розмірі 9600, 00 грн., сплата якого передбачена умовами цього договору. Також суд, посилаючись на відсутність Договору страхування, не з`ясував, чи є відповідний доказ у позивача. Натомість, у ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» наявний Договір страхування № ВР-03280020 від 12.12.2018, укладений з ОСОБА_1 .

Також ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не погоджується із зменшенням судом суми заборгованості за кредитними договорами на відповідний розмір заборгованості по комісії, зазначаючи що ОСОБА_1 була обізнана із відповідними умовами договору та погодилась з ними.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України до суду не надходив, проте, це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що вимоги банку в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами за комісією за обслуговування кредиту є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених кредитними договорами, є нікчемними. Також із загального розміру заборгованості за кредитним договором №0328 від 12.12.2018 підлягає вирахуванню сума страхового платежу в розмірі 9600, 00 грн., виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні докази укладення 12.12.2018 між відповідачкою та ПрАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ».

Колегія суддів не може повністю погодись із висновками суду першої інстанції.

Як видно із матеріалів справи, 12.12.2018 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №0328, відповідно до умов якого, ТОВ надало Клієнту на споживчі цілі фінансовий кредит у сумі 49 600,00 грн., із строком кредитування 60 місяців (до 12.12.2023), щомісячною комісією за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту (т.1 а.с. 13-14).

Процентна ставка за користування кредитом - є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість 56,0 % річних.

Розділом 2 Договору визначено порядок погашення заборгованості за договором.

Так, у п. 2.1. договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів.

Відповідно до п.2.2. договору дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 договору.

В розділі 4 договору зазначений графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором, де щомісячні платежі визначені з 12.12.2018 по 12.12.2023, визначена щомісячна сума платежу за кредитом, яка складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, та платежів за додаткові та супутні послуги (за ведення рахунку, розрахунково-касове обслуговування, комісія за надання кредиту, інші послуги банку).

Відповідно до Виписки по особистому рахунку відповідачки за період з 12.12.2018 по 14.12.2021, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржниці як це передбачено умовами Кредитного договору №0328 від 12.12.2018 (т.1 а.с.156).

Як видно із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №0328 від 12.12.2018, у відповідачки станом на 14.12.2021 утворилася заборгованість, враховуючи положення ст. 625 ЦПК України, у розмірі 62 285,86 гривень, що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 43 552,24 грн.; заборгованості за простроченими відсотками 3 054,04 грн.; заборгованості за простроченими комісіями 13 888,00 грн., нараховані відповідно до ст.625 ЦПК України, за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 р.; 3 % річних - 250,57 грн.; інфляційні збитки - 1 541,01 грн.

17.07.2019 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 було укладено Договір №3860 про встановлення кредитного ліміту, відповідно до умов якого, Товариство здійснює поточне обслуговування поточного рахунку Клієнта № НОМЕР_1 , відкритого в банку, за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі Кредитна картка), шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів Клієнта на Рахунку (т.1 ас. 27).

Відповідно до п.1.2.1 Договору, ліміт кредитної лінії складає 5 000,00 грн. протягом дії цього Договору може бути змінений Банком в порядку визначеному УДБО, при цьому максимальний ліміт кредитної лінії не може перевищувати 200 000,00 грн.

Відповідно до п.1.2.2. Договору, строк дії Кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту.

Відповідно до п.1.2.2 Договору, процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 48,00 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00% річних.

Відповідно до п.1.2.4. Договору, щомісячна комісія за користування лімітом Кредитної лінії 2,00% від фактичної заборгованості за Кредитом станом на останній банківський день поточного місяця.

Відповідно до п.1.3 Договору, вартість інших послуг Банку, пов`язаних з користуванням Платіжною карткою , визначені в Тарифах Банку.

Відповідно до п.1.4 Договору, реальна процентна ставка за Кредитом становить 89,88% .

Відповідно до Виписки по особистому рахунку відповідачки за період з 17.07.2019 по 14.12.2021, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було встановлено кредитний ліміт для обслуговування поточного рахунку відповідачки № НОМЕР_2 , як це передбачено умовами Договору про встановлення кредитного ліміту №3860 від 17.07.2019.

Як видно із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному Договору про встановлення кредитного ліміту №3860 від 17.07.2019, у відповідачки станом на 14.12.2021 утворилася заборгованість, враховуючи положення ст. 625 ЦПК України, у розмірі 10 406,04 гривень, що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 4 366,19 гривень;заборгованості за простроченими відсотками 4 502,85 гривні, заборгованості за простроченими комісіями 1 357,39 гривень,нараховані відповідно до ст.625 ЦПК України, за період з 15.12.2021 по 23.02.2022, 3 % річних - 25,12 гривень,інфляційні збитки - 154,49 грн.

15.12.2021 укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступило ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами (т.1 а.с. 15-22).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідноіз ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанняним грошовогоз обов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленогоі ндексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Разом з тим, відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на дату укладення договору в цій справі) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Так, в пункті 1.2 Кредитного договору №0328 щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена в розмірі 3,5%.

Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору № №0328(колонка 8 графіку). Загальний розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування з 12.01.2019 до 12.12. 2023 сукупно складає104 160, 00 грн.

Встановивши у Кредитному договорі №0328 сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами, що у загальному розмірі складає 104 160, 00 грн, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими.

Таким чином, встановивши, що банк не повідомив позичальника, які саме послуги за вказану плату йому надаються, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, тобто положення пункту 1.2 Кредитного договору №0328 щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 листопада 2023 року в справі № 216/7637/21, від 09 лютого 2024 року в справі № 337/3703/22, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21.

Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги банку у частині стягнення заборгованості за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 за комісією за обслуговування кредиту у сумі 13 888,00 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених кредитним договором, графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемним.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості та Виписок по особовому рахунку встановлено, що відповідачкою за період користування кредитними коштами за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 було сплачено комісію за обслуговування кредиту у сумі 12 152,00 грн., необхідно застосувати наслідки нікчемності правочину та здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором.

З огляду на вищевказане, сплачену відповідачкою комісію у сумі 12 152,00 грн. за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 необхідно вирахувати із суми основної заборгованості за тілом кредиту, а відтак, розмір боргу в цій частині підлягає зменшенню до 31 400,24грн. (43 552,24 12 152,00).

Також, зважаючи на те, що відповідачкою не виконувалось належним чином зобов`язання з погашенню заборгованості за вказаним кредитним договором, з неї підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 3 054,04 грн.

Проте, апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про вирахування із загального розміру заборгованості за Кредитним договором №0328 суми страхового платежу в розмірі 9600, 00 грн.

Так, відповідно до положень п.1.5. Кредитного договору №0328 від 12.12.2018, Клієнт, в порядку договірного списання, на підставі ст.1071 ЦК України та ст. 26 Закони України «Про платіжні системи та переказ коштів а Україні», доручає Банку в дату видачі Кредиту, здійснити перерахування з рахунку Клієнта на користь страховика ПрАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ» суму страхового платежу у розмірі 9 600,00 грн. за весь період страхування, згідно Договору страхування №ВР-0328 від 12.12.2018.

З виписки по особовому рахунку вбачається, що 12.12.2018 страховий платіж в розмірі 9600, 00 грн. перераховано ПрАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ» відповідно до Кредитного договору №0328 (т.1 а.с. 152).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша стаття627 ЦК України).

Отже, сторонами добровільно було погоджено необхідність здійснення перерахування з рахунку Клієнта на користь страховика ПрАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ» суму страхового платежу у розмірі 9 600,00 грн.

Вказані умови договору не суперечать нормам законодавства.

Суд першої інстанції, вираховуючи із загального розміру заборгованості суму страхового платежу в розмірі 9600, 00 грн., посилався на відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про укладення 12.12.2018 між відповідачкою та ПрАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ» Договору страхування №ВР-0328.

Проте, в самому Кредитному договорі №0328 вже погоджена умова перерахування вищезазначеного платежу.

Крім того, суд першої інстанції, вважаючи, що до позовної заяви подано не всі докази, міг відповідно до ч.5 ст. 12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, роз`яснити позивачу право подання відповідних доказів, відсутність яких вплинула на розгляд справи.

Вказаний Договір страхування наданий позивачем до апеляційного суду.

Ураховуючи викладене, за вказаних обставин, неподання ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» разом з позовом Договору страхування, на який міститься посилання в Кредитному договорі №0328 від 12.12.2018, не є достатньою підставою для вирахуванню із загальної суми заборгованості за кредитом суми страхового платежу в розмірі 9600, 00 грн.

Таким чином, сума заборгованості за тілом Кредитного договору №0328 від 12.12.2018, яка підлягає стягненню з відповідачки, становить 31 400,24грн.(43 552,24 12 152,00 (сплачена комісія)).

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру заборгованості за тілом Кредитного договору №0328 від 12.12.2018, розмір 3% річних та інфляційних втрат підлягає перерахунку.

Так, за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню: 3% річних, у сумі 180,65 грн. = (31 400,24*3%/100%*70/365) та інфляційні втрати, у сумі 1111,04 грн. = (31 400,24*103,538%/100%-31 400,24).

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 в розмірі 35 745, 97 грн., яка складається з: 31 400,24грн. заборгованість за тілом кредиту; 3054, 04 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 3% річних 180,65 грн.; інфляційні втрати 1111,04 грн.

Крім того, за Договором про встановлення кредитного ліміту №3860 від 17.07.2019 банк також просить стягнути заборгованість за простроченими комісіями в розмірі 1 357,39 грн.

Ураховуючи вищевикладені положення законодавства, з аналогічних підстав вимоги банку у частині стягнення заборгованості за Договором №3860 від 17.07.2019 за комісією в розмірі 1 357,39 грн. також не підлягають задоволенню.

Також правильним є висновок суду першої інстанції про те, що сплачену відповідачкою комісію у сумі 190, 78 грн. за Договором №3860 від 17.07.2019 необхідно вирахувати з суми основної заборгованості за тілом кредиту, а відтак, розмір боргу в цій частині підлягає зменшенню до 4 175,41грн. (4 366,19 190,78).

Зважаючи на зменшення розміру заборгованості за тілом кредиту суд правильно здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за Договором про встановлення кредитного ліміту №3860 від 17.07.2019 в розмірі 8 850,01 гривень, з яких: 4 175,41 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4 502,85 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 24,02 грн. 3% річних; 147,73 грн. інфляційні втрати.

Враховуючи викладене, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині стягнення заборгованості за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018з прийняттям в цій частині постанови про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 в розмірі 35 745, 97 грн., яка складається з: 31 400,24 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3054, 04 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 3% річних 180,65грн.; інфляційні втрати 1111,04 грн., та зміні в частині визначення загального розміру заборгованості і розподілу судових витрат.

З урахуванням того, що визначений апеляційним судом розмір заборгованості за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 становить 35 745, 97 грн., визначений судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного рішення загальний розмір заборгованості за двома кредитними договорами становить 44 595, 98 грн., а не 34801,01 грн.

В іншій частині оскаржуване рішення суду, а саме в частині стягнення судом першої інстанції з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості за Договором про встановлення кредитного ліміту №3860 від 17.07.2019 в розмірі 8 850,01 грн., підлягає залишенню без змін.

Стягнення судом першої інстанції з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» витрат на правничу допомогу в розмірі 2000, 00 грн. сторонами не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, судовий збір, стягнутий судом першої інстанції, у цій справі підлягає перерозподілу.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідачки на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1317,09 грн.

Також враховуючи, часткове задоволення апеляційної скарги, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1975,15 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - адвокат Дорошенко М.А. просить стягнути з відповідача суму за подачу апеляційної скарги за Договором про надання правничої допомоги № 16/05 від 16 травня 2023 року у розмірі 6056, 00 грн.

Також в апеляційній скарзі міститься розрахунок виконаних робіт, а саме підготовка апеляційної скарги 4 год х1514,00 грн. = 6056, 00 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу надано: Договір про надання правничої допомоги № 16/05 від 16 травня 2023 року, ордер № 1497197 від 20 грудня 2023 року, платіжну інструкцію № АТ 107 від 18.07.2024 на суму 6056, 00 грн.

Ураховуючи, що апеляційну скаргу ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», в інтересах якого діє представник адвокат Дорошенко М.А., задоволено частково, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених ним на стадії апеляційного перегляду справи, у розмірі 2000 грн, оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», інтереси якого представляє адвокат Дорошенко Марина Анатоліївна, задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 скасувати та прийняти в цій частині постанову такого змісту:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №0328 від 12.12.2018 в розмірі 35 745, 97 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот сорок п`ять гривень, 97 копійок), яка складається з: 31 400,24 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3054, 04 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 180,65грн. 3% річних; 1111,04 грн. інфляційні втрати.

В частині визначення загальної суми заборгованості і розподілу судових витрат оскаржуване рішення змінити, зазначивши загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» у розмірі 44 595, 98 грн. (сорок чотири тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять гривень, 98 копійок)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1317,09 грн. (одна тисяча триста сімнадцять гривень, 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1975,15 грн. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят п`ять гривень, 15 копійок) та витрати на правничу допомогу, понесені ним на стадії апеляційного перегляду справи, в розмірі 2000, 00 грн. (дві тисячі гривень, 00 копійок).

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді М.С. Гончар

С.В. Кухар