ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 жовтня 2024 року

м. Харків

справа № 948/2095/23

провадження № 22-ц/818/2719/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30 квітня 2024 року, постановлене під головуванням судді Оболєнської С.А., -

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 30 квітня 2024 року позовні вимоги про зменшення розміру аліментів задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Вказує, що на теперішній час спільна дитина досягла трирічного віку, але на час розгляду справи судом першої інстанції йому ще не виповнилось 3-х років, через малий вік він і досі потребує постійного догляду, тому вона не працює, самостійного доходу не має, знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку. Через військову агресію РФ проти України, вона з сином змушена була виїхати з місця свого постійного проживання, є внутрішньо переміщеними особами, з 09.11.2023 року проживають в Закарпатській області. Зазначає, що наявність іншої сім`ї та ще однієї дитини доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дружини ОСОБА_5 , які є внутрішньо переміщеними особами та проживають на території Рівенської області, де орендують житло не може бути беззаперечною обставиною для зменшення розмірі аліментів, які стягуються на утримання їх із позивачем спільного сина. Також вказує, що сам факт наявності нової сім`ї і другої дитини не є достатнім для позитивного для позивача розгляду цієї справи, оскільки факт їхнього утримання позивачем у справі не доведений відповідно до вимог чинного законодавства.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявні в матеріалах справи докази, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, з урахуванням наявності на утриманні позивача двох дітей, є підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/6 частина від всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України. При цьому такий розмір буде значно перевищувати прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім того, малолітньому ОСОБА_3 19 травня 2024 року виповниться 3 роки та відпустка по догляду за дитиною відповідачки закінчиться, що надасть їй можливість влаштуватись на роботу та мати власний дохід, оскільки обов`язок утримувати дитину покладений на обох батьків.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судовим наказом Машівського районного суду Полтавської області від 27 березня 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.08.2023 року звернуто стягнення на доходи позивача по примусовому виконанню вищезазначеного судового наказу.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , перебуває на військовій службі в Національній гвардії України, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 05.02.2020 року. Згідно копії довідки військової частини НОМЕР_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області. Має постійний дохід, що ним не заперечується. Згідно копії довідки про розмір заборгованості по аліментам з грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 з нього стягуються аліменти за вищезазначеним судовим наказом № 2-н/948/23, виданим 30.03.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача народилась донька ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.07.2023 року. Крім того 28.10.2023 року він уклав шлюб з матір`ю дитини, ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 28.10.2023 року.

Позивач разом з родиною мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.05.2022 року, 04.07.2023 року, 23.08.2023 року.

З договору оренди житлового приміщення між ОСОБА_8 та позивачем від 01 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 уклав договір оренди квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов п. 3.1 якого орендна плата за користування квартирою та майном складає 10000,00 грн на місяць. Згідно пунктів 3.4, 5.3 Договору орендарем сплачуються комунальні послуги згідно діючих тарифів за фактично спожиті послуги та відповідно до рахунків. Також, при укладені договору оренди було сплачено заставну суму в розмірі 10000,00 грн (п.3.2 цього Договору). Про здійснення розрахунків за даним договором свідчить також копія розписки про взаємні розрахунки по договору оренди житлового приміщення.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 27.03.2023 року Машівським районним судом Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. З 05.02.2020 року він перебуває на службі в рядах ЗСУ і з 24.02.2022 року і по теперішній час приймає участь у бойових діях по захисту країни. З 10.08.2023 року з його заробітної плати стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина в розмірі 12500,00 грн. Наразі його сімейний стан змінився він одружився з ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_5 в нього народилась донька ОСОБА_6 , які в даний час є внутрішньо-переміщеними особами. У зв`язку з вищевикладеним розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина, є таким, що ставить його у скрутне матеріальне становище, так як дружина не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому весь тягар їх утримання покладений на нього. У зв`язку зі зміною складу його сім`ї, появою нових утриманців, погіршення у зв`язку з цим матеріального стану, він має право на зміну розміру аліментів та зменшення їх з 1/4 до 1/6 частки.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 має на утриманні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого на підставі судового наказу Машівського районного суду Полтавської області від 27 березня 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача в іншому шлюбі народилась донька ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.07.2023 року.

Постановою Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.08.2023 звернуто стягнення на доходи позивача по примусовому виконанню вищезазначеного судового наказу.

Позивач разом з родиною мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.05.2022, 04.07.2023, 23.08.2023, де винаймає житло, що підтверджується копією договору оренди.

Відповідно до ст. 192 СК України зміна сімейного стану платника аліментів є підставою для зменшення розміру аліментів.

Тому висновок суду про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що народження доньки у позивача після стягнення аліментів на сина та перебування її на утриманні батька не впливає на його матеріальне становище, суперечать фактичним обставинам справи. Оскільки необхідність утримання ще однієї дитини безумовно свідчить про зміну матеріального становища платника аліментів.

Виходячи з вищевикладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідність утримання двох неповнолітніх дітей, погіршує майновий стан позивача.

При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання.

З урахуванням наявності на утриманні позивача двох дітей висновок суду про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_9 до 1/6 частини від всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, є обгрунтованим.

Посилання відповідача на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з позивача на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки позивачем не доведено погіршення його матеріального стану та неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, раніше визначеному рішенням суду і необхідності зменшення їх розміру, - спростовуються вимогами закону та фактичними обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук