Справа № 134/1596/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 листопада 2024 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Франко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городківської сільської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

встановив:

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Городківської сільської ради та просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,80 кв. м.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області померла його баба ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла йому та його батькові ОСОБА_3 в рівних частках належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що в шестимісячний строк після відкриття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, його батько відмовився від своєї частки у спадковому майні на його користь, про що подав нотаріусу відповідну заяву.

Однак, оформити спадкові права на вищезазначену квартиру він не в змозі через те, що за життя ОСОБА_2 не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на неї, в зв`язку з чим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 04 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду від 26 вересня 2024 року підготовче засідання у справі було відкладено в зв`язку з неявкою позивача.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 08 жовтня 2024 року підготовче засідання було відкладено в зв`язку з витребуванням судом доказів, а саме: належним чином завіреної копії спадкової справи № 147/2023, заведеної 16 червня 2023 року до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області.

11 жовтня 2024 року від приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. до суду надійшли витребувані докази.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 22 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання 05 листопада 2024 року сторони не з`явилися.

В матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Городківської сільської ради Резнік О.І. 23.10.2024 направила на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Городківської сільської ради, при цьому вказує, що не заперечує проти задоволення позовної заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

В Україні діє принцип свободи заповіту. Він означає, що заповідач має право заповідати належне йому майно будь-якій особі.

Також заповідач має право на призначення спадкоємців, тобто заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Згідно ст. 1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від заповіту мають, малолітні, неповнолітні, повнолітні, непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області померла ОСОБА_2 .

На день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 10 січня 2023 року секретарем Городківської сільської ради Лимич О.В. за р.№ 2, яким, зокрема, заповіла позивачу ОСОБА_1 та його батькові ОСОБА_3 в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 .

16 червня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. заведено спадкову справу № 147/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Крім того, згідно заяви ОСОБА_3 , посвідченої 15 червня 2023 року секретарем Городківської сільської ради Лимич О.В. за р.№ 153, він відмовився від спадщини після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 147/2023, заведеної 16 червня 2023 року приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 за життя склала заповіт і ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому він є спадкоємцем за заповітом до майна після смерті ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 відмовився від спадщини після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Також він не є особою, яка згідно ст. 1241 ЦК України має права на обов`язкову частку у спадщині.

Судом встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшла квартира АДРЕСА_1 .

Вказану квартиру ОСОБА_2 отримала на підставі ордеру № 489 на право заняття службового жилого приміщення, що належить Крижопільському цукрозаводу, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Городківської сільської Ради народних депутатів від 06 лютого 1988 року № 2.

Однак, за життя ОСОБА_2 не отримала правовстановлюючий документ на спірну квартиру й відповідно право власності на неї у встановленому порядку не реєструвалося.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Як передбачено пунктом 216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до вимог статті 68 вказаного Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19.

Судом встановлено, що позивач після смерті ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в зв`язку з чим заведена спадкова справа № 147/2023. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2024 № 106/02-31 приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. відмовила ОСОБА_1 , який діяв через свого представника ОСОБА_4 , в оформленні спадщини на квартиру АДРЕСА_1 по причині відсутності правовстановлюючих документів на вказану квартиру.

Згідно даних наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 08 червня 2024 року ФОП ОСОБА_5 за результатами технічної інвентаризації квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 57,8 кв. м (житлова (основна) 35,5 кв. м, допоміжна (підсобна) 21,0 кв. м, літні неопалювальні приміщення 1,3 кв.м).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, позивачем обрано належний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який є найбільш ефективним у спірних правовідносинах.

Оскільки спірне нерухоме майно набуто спадкодавцем ОСОБА_2 у законний спосіб і належало їй за життя на праві власності, тому воно увійшло до складу спадщини після її смерті.

Враховуючи викладене, за позивачем ОСОБА_1 слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,80 кв. м.

Так як відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,80 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Городківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області, місцезнаходження: с. Городківка, вул. Благовіщенська, 51, Тульчинського району Вінницької області, .

Суддя: