Єдиний унікальний номер 728/1284/24
Номер провадження 2/728/383/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2024 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Роздайбіди О.В.
при секретарі Петренко О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтував тим, що він являється членом колгоспного двору домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 . На даний час відповідач зареєстрований в будинку позивача, проте не проживає в ньому понад один рік без поважної причини, чим створює перешкодити позивачу у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.
З урахуванням положень ст. 14 ЦПК України, вказану справу для розгляду 21.05.2024 року передано судді Пархоменку П.І.
Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2024 року відкрито провадження в справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У зв`язку з відрахуванням судді Пархоменка П.І. зі штату Бахмацького районного суду Чернігівської області (наказ № 45-К від 12.07.2024 року), за наслідками повторного автоматизованого розподілу, 17.07.2024 року зазначену справу для подальшого розгляду передано судді Роздайбіді О.В.
Ухвалою судді Роздайбіди О.В. від 17.07.2024 року прийнято справу до свого провадження з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 18.09.2024 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.
В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України «Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні позивач являється членом колгоспного двору домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 .
Довідкою виконавчого комітету Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області від 13 березня 2024 року за № 260 (а.с.10) підтверджується, що позивач зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 та згідно по господарської книги №2 є членом колгоспного двору з 1977 року.
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб № 110 станом на 01.03.2021 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 009774 від 21 травня 2015 року (а.с.11) позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату безтерміново.
Довідкою виконавчого комітету Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області від 6 грудня 2023 року за № 622 (а.с.12) підтверджується, що відповідач, зареєстрована за зазначеною вище адресою, але на час перевірки про встановлення факту проживання, відповідач не проживає адресою АДРЕСА_1 . Акт № 10 від 5 грудня 2023 року.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються статтями 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач є співмешканкою позивача і проживала в будинку, як член його сім`ї, будь-яких угод про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не укладалось.
Відповідно до статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтями 15,16, 20 ЦК передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.
Виходячи зі змісту частини першої статті 317 ЦК, проживання у будинку, що є об`єктом права приватної власності, за своєю юридичною природою є складовою права користування нею як об`єктом власності.
Відповідно до статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із частиною першою статті 156 ЖК та частиною першою статті 405 ЦК члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом.
Проте, як було зазначено вище відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідачем в судове засідання не надано доказів, що вона проживає в спірному будинку, користується ним, доказів, які б підтверджували поважність причин не проживання в спірному будинку.
При цьому, тривала відсутність відповідача свідчить про те, що вона має інше місце проживання, а матеріали справи підтверджують те, що вона не є власником житла, в якому проживає позивач, а тому визнання відповідача таким, що втратила право на користування жилим приміщенням не буде свідчити про втрату нею житла взагалі і в свою чергу буде захищати права власників такого приміщення (позивача), що в сукупності з наведеним вище є свідченням того, що реєстрація відповідача у даному будинку, порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.
Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням: будинком, що розташований по АДРЕСА_1 .
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Роздайбіда