Справа № 761/4655/24
Провадження № 2/761/5527/2024
11 червня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Романишеної І.П.,
за участю секретаря Решти Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
У лютому 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3.
Звернення до суду позивач мотивує тим, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на життя. Між подружжям часто виникали непримиримі суперечки та розбіжності. З?ясування відносин та суперечки призвели до втрати взаємної довіри, любові та поваги, втрачено всі зв?язки між сторонами та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і відповідача. Позивач зазначає, що спору про розподіл спільного майна між сторонами немає. У зв?язку з тим, що сім?я з відповідачем не склалася і збереженою бути не може, позивач не погоджується на примирення з відповідачем та бажає розлучитися.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 19.03.2024 року.
15.03.2024 року до суду надійшла заява про визнання позову, яку було адресовано від імені відповідача, разом з тим, оскільки підпис відповідача, який відтворено на заяві про визнання позову, відмінний від підпису, котрий міститься на посвідці на тимчасове проживання, копія якої міститься в матеріалах справи, крім того, вказану заяву надіслано засобами поштового зв`язку фізичною особою ОСОБА_2 , який, в свою чергу, сплатив судовий збір за подання позовної заяви до суду, що вбачається з копії платіжної інструкції, яка міститься в матеріалах справи, оформлення заяви про визнання позовних вимог подібне до позовної заяви, а також заяви про розгляд справи за відсутності позивача, суд відклав судове засідання та визнав обов`язковою явку позивача та відповідача у судове засідання.
Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, не заперечувала щодо зочного розгляду справи.
Відповідач в жодне судове засідання з розгляду даної справи не з`явився та процесуальним правом на подання відзиву не скористався, судову кореспонденцію жодного разу не отримав, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити дійсну волю відповідача на визнання позову, а тому не приймає заяву про визнання позову та не враховує її при ухваленні рішення.
Враховуючи викладене та відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, а також ухвалу про відмову в прийнятті визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що Печерським районним у місті Києві відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зроблено відповідний актовий запис №1685, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.
Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства
Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Згідно положень ч.3-4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Позивач вказує, що подружні відносини з відповідачем були припинені, шлюб має формальний характер.
Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористався, тому доводи позивача відповідачем не спростовано.
Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання
Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 178, 259, 263, 264, 265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстрований 27 червня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1685, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3: АДРЕСА_2 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 14.06.2024 року.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА