Справа № 509/2489/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

учасники цивільного провадження по справі:

позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мусієнко А.Ю.;

відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Бочаров А.В.,суд-

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2024 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки, предметом позову є спадкове майно, що знаходиться на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 07 серпня 2017 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Буракова О.І. завела спадкову справу №8/2017 до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є спадкоємцем майна померлого батька. Після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини нотаріус видала позивачу свідоцтво про право на спадщину, що залишилися після смерті його батька. Проте після отримання свідоцтва про право на спадщину позивач під час прибирання будинку, в якому проживав його батько, виявив схованку, в якій знаходилися грошові кошти, а саме 2 800 000 Євро та 1 200 000 доларів США. Ці грошові кошти батько позивача накопичував на протязі всього життя і зберігав вдома, відтак вони також повинні були увійти до складу спадкового майна. Позивачу було відомо про існування цих грошей, але він не знав де знаходиться схованка, оскільки спадкодавець проживав окремо за адресою: АДРЕСА_1 . Батько позивача хворів і пропонував сину забрати ці гроші, але син не бажав це робити за життя батька і навіть не бажав знати де сховані ці гроші. Перед смертю стан здоров`я спадкодавця різко та швидко погіршився і питання щодо схованки не поставало. Знайшовши кошти позивач звернувся до нотаріуса із проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на ці грошові кошти, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у неї відсутня можливість ідентифікувати приналежність саме цих коштів спадкодавцю, у зв`язку із чим нотаріус не може ідентифікувати це майно як спадкове.

Посилаючись на вищевикладене ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на грошові кошти - 2 800 000 Євро та 1 200 000 доларів США.

Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка та її представник копію позову отримали належним чином, подав заяву в якої зазначив, що позов визнає.

Рух справи.

29 квітня 2024 року відповідно до протоколу про авторозподіл на розгляд цивільної справи був визначений суддя Кириченко П.Л.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 липня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової Олександри Ігорівни спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 серпня 2024 року витребувано у Одеського державного нотаріального архіву, належним чином посвідчену копію спадкової справи після смерті померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка заведена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою Олександрою Ігорівною.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши позицію сторін та дослідивши надані докази в сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:

Обставини, які встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 квітня 2017 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 21 січня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 31 жовтня 1967 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 11 березня 2019 року.

07 серпня 2017 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Буракова Олександра Ігорівна завела спадкову справу № 8/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (1/2 частки) та ОСОБА_2 (1/2 частки), тобто сторони справи.

В матеріалах спадкової справи містяться договір про поділ спадкового майна від 09 листопада 2017 року, договори про внесення змін до цього договору від 26 січня 2018 року, від 16 листопада 2018 року, від 05 серпня 2020 року, за якими сторони поділили між собою спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 визнала позов ОСОБА_1 , тобто погодилася із обставинами, на які він посилається в обгрунтування заявлених позовних вимог, зокрема, що позивач під час прибирання будинку, в якому проживав його батько, виявив схованку, в якій знаходилися грошові кошти, а саме 2 800 000 Євро та 1 200 000 доларів США. Ці грошові кошти батько позивача накопичував на протязі всього життя і зберігав вдома, відтак вони також повинні були увійти до складу спадкового майна. Позивачу було відомо про існування цих грошей, але він не знав де знаходиться схованка, оскільки спадкодавець проживав окремо за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором найму садового будинку від 01.05.2014 року.

Батько позивача хворів і пропонував сину забрати ці гроші, але син не бажав це робити за життя батька і навіть не бажав знати де сховані ці гроші. Перед смертю стан здоров`я спадкодавця різко та швидко погіршився і питання щодо схованки не поставало. Знайшовши кошти позивач звернувся до нотаріуса із проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на ці грошові кошти, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у неї відсутня можливість ідентифікувати приналежність саме цих коштів спадкодавцю, у зв`язку із чим нотаріус не може ідентифікувати це майно як спадкове.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України).

Частинами 1,3,5 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Одним із видів речей згідно із ст.ст.179,184,192 ЦК України є грошові кошти, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч.1 ст.5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Оскільки обидві сторони визнали обставини справи і ці обставини об`єктивно підтверджені наданими позивачем доказами, то у суду не має ніякого сумніву щодо достовірності цих обставин, а тому суд доходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Судові витрати.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір у повному обсягу, вини відповідачки у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,206,258,263-265,266 ЦПК України, ст.ст.16,179, 184,192,1216,1217,1218,1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на грошові кошти - 2 800 000 (два мільйони вісімсот тисяч) Євро та 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) доларів США.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.