Справа № 646/6747/24
№ провадження 2/646/2615/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2024 м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шиховцової А.О.,
за участю секретаря судового засідання Святолуцької К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом представника позивача - адвоката Ладуренко Алли Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїна Ірина Миколаївна про розірвання договору довічного утримання, -
У червні 2024 року представник позивача - адвокат Ладуренко А.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошейїа І.М., в якому просила суд розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 14.09.2017 між ОСОБА_1 (до зміни прізвища та ім`я - ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І.М. за реєстровим №1874, застосувавши правові наслідки розірвання договору довічного утримання від 14.09.2017 та повернути ОСОБА_1 право власності на майно, яке було ним передане за договором довічного утримання (догляду) від 14.09.2017, а саме:
-житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
поклавши на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.
В обґрунтування свого позову представник позивача зазначає, що 14.09.2017 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1874.
Відповідно до п.9 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання довічно даністю утримувати позивача. Крім того, відповідач зобов`язався забезпечувати за позивачем належний догляд, необхідну фізичну та медичну допомогу, виконуючи наступні вимоги: сплачувати комунальні послуги (газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізація, вивіз сміття, телекомунікаційні послуги тощо, у разі смерті поховати на будь-якому цвинтарі міста Харкова.
Відповідно до п.10 Договору відповідач зобов?язався, окрім витрат, зазначених вище, сплачувати позивачу 3000,00 гривень щомісячно.
Відповідно до п.11 Договору відповідач не має права до смерті позивача продавати, дарувати, міняти, укладати договору застава, іпотеки щодо переданого майна, а також не має права передавати таке майно у власність іншій особі на підставі будь-якого іншого правочину.
Відповідно до п.12 Договору у разі невиконання відповідачем взятих на себе зобов?язань за Договором, Договір може бути розірваний у судовому порядку згідно зі ст. 755 ЦК України.
3 моменту укладання договору відповідач жодним чином не забезпечував за позивачем належного догляду та не надавав жодної допомоги, передбаченої договором, зокрема не сплачував комунальні послуги, не сплачує позивачу, обумовлену щомісячну суму договором 3000,00 грн, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом.
Ухвалою суду від 25.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 07.10.2024 закрите підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла через канцелярію суду заява про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судові засідання не з`являвся, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час проведення судового розгляду, про що свідчать повернуті на адресу суду судові повістки з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду невідомі, відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 8ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 99-1«Правил надання послуг поштового зв`язку», затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Таким чином, судом виконано обов`язок щодо належного та своєчасного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.03.2006 за реєстровим №444, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Котляровою О.М. належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №2221078 від 28.03.2006 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10365391 від 11.04.2006.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 25.05.2016 ОСОБА_1 змінив 25.05.2016 прізвище та ім`я, ставши ОСОБА_1 , про що Червонозаводським районним у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області був складений актовий запис №188.
14.09.2017 між ОСОБА_1 , до зміни прізвища та ім`я ОСОБА_1 , (відчужувач) та ОСОБА_2 (набувач) був укладений договір довічного утримання (догляду) (далі-Договір), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І.М. та зареєстровано в реєстрі за №1875.
Пунктом 8 Договору визначено, що відчужувач залишається проживати у відчужуваному житловому будинку довічно.
Набувач зобов`язується довічно утримувати відчужувача, надаючи йому необхідне харчування, забезпечувати за ним належний догляд та необхідну фізичну та медичну допомогу, виконуючи наступні вимоги: сплачувати комунальні послуги (газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізація, вивіз сміття, телекомунікаційні послуги тощо), у разі смерті поховати на будь-якому цвинтарі м. Харкова (п. 9 Договору).
У пункті 10 Договору визначено, що крім витрат, зазначених в пункті 9 цього Договору набувач сплачує відчужувачу 3000,00 грн на місяць.
Крім того, в п.п.11, 16 Договору передбачено, що, зокрема, в разі невиконання набувачем взятих на себе зобов`язань за цим договором, договір може бути припинений, розірваний за згодою сторін або у судовому порядку згідно з ст. 755 ЦК України; на житловий будинок та земельну ділянку накладається заборона відчуження.
Також, як вбачається із Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексні номери 97295229 від 14.09.2017 та 97297999 від 14.09.2017, за ОСОБА_2 14.09.2017 було зареєстроване право власності на підставі договору довічного утримання, серія та номер 1874, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І.М., на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається із копій платіжних інструкцій ПАТ «МегаБанк» плату за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , з квітня 2018 року по листопад 2020 року здійснював позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).
Відповідно до виписки про рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_1 з АТ КБ «Приватбанк» з 01.09.2017 по 17.04.2024 вбачається, що ОСОБА_2 не здійснював грошові перекази у сумі 3000,00 грн, обумовленої п. 10 Договору.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення до справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Відповідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.
Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.
Згідно зі ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).
Відповідно до вимогам статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Порушення є істотним, якщо тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у реальних збитках і (або) упущеної вигоди; її розмір, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.
Судом встановлено, що відповідач не виконує обов`язки за договором, не надає жодної допомоги в утриманні (догляді), не створює умови для нормальної життєдіяльності та задоволення життєво необхідних потреб позивача, не сплачує комунальні послуги. Таким чином, відповідач позбавив позивача можливості нормальної життєдіяльності та задоволення життєво необхідних потреб, на які позивач розраховував, укладаючи договір довічного утримання від 14.09.2017.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
У відповідності до ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 347/1273/16 зроблено наступний висновок: «Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Положення частини першої статті 755 ЦК України, не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору».
Водночас відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив факт виконання спірного договору, тому за таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання договору довічного утримання від 14.09.2017, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню оплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.си. 744, 745, 746, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 81, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов представника позивача - адвоката Ладуренко Алли Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїна Ірина Миколаївна про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 14.09.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кришеїною Іриною Миколаївною за реєстровим №1874.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 00 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації та фактичного мешкання: АДРЕСА_1 .
Представник позивача - адвокат Ладуренко Алла Олександрівна, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса мешкання: АДРЕСА_3 .
Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїна Ірина Миколаївна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .
Суддя А.О. Шиховцова