Справа № 951/549/24
Провадження №2/951/203/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Чапаєва Р.В.,

з участю секретаря судового засідання Барилко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Козівського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у спільному шлюбі у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказала, що вони із відповідачем проживають окремо, водночас діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із позивачем, окремо від відповідача, та перебувають на утриманні позивача.

Згідно з рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17.03.2021 у справі № 600/60/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на утримання ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач вказала, що з часу присудження аліментів збільшились потреби дітей, що зумовило додаткові витрати на утримання дітей, зокрема, з причин інфляції та інших, що не залежать від волі позивача, витрати на утримання дітей значно зросли, матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки він у 2023 році став військовослужбовцем, тому має стабільний дохід, а матеріальне становище позивача з причин її хвороби значно погіршилось, зокрема через те, що вона у зв`язку із незадовільним станом здоров`я не може працювати.

За таких підстав відповідно до ст.181 СК України та ст.192 СК України позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання трьох дітей, з твердої грошової суми у розмірі 1200 грн щомісячно на половину від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

29.07.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 14.08.2024, і сторонам наданий строк для подання заяв по суті справи.

Позивач 14.08.2024 з`явилася у судове засідання, підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач не з`явився в судове засідання, проте 01.10.2024 надіслав на адресу суду поштою листа про розгляд справи у його відсутності та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Також його повідомлено про час розгляду справи телефонограмою.

У судове засідання, призначене на 13.09.2024, позивач не з`явилася, однак 14.08.2024 подала через канцелярію суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, і це клопотання ухвалою суду від 11.09.2024 було задоволено, проте з невідомих технічних причин відеоконференцзв`язок із позивачем не відбувся, через що судове засідання було відкладено. У судове засідання, призначене на 07.10.2024, позивач не з`явилася, проте 02.10.2024 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання нею своїх позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що від спільного шлюбу у сторін є троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 . Позивач із відповідачем проживають окремо, водночас діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із позивачем, окремо від відповідача, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.06.2024 № 185/3-16.

На підставі рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 17.03.2021 у справі № 600/60/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на утримання ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до копій медичних документів, долучених до позовної заяви, копії пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_1 від 27.06.2024 №, а також довідки до акта МСЕК серії 12 ААГ №726557, ОСОБА_1 має захворювання, у зв`язку з чим їй встановлено групу інвалідності, а відповідно до довідки ГУ Пенсійного фону України в Тернопільській області №6 від 24.07.2024 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності.

Згідно з довідкою №4/4856 від 27.06.2024, виданою четвертим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач ОСОБА_2 з 28.07.2023 є військовослужбовцем.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03.07.2018 №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, можна дійти висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.03.2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив і Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 у справі №444/2619/16-ц; від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо підстав для зміни розміру аліментів суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2024 становить 3196 грн.

Так, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісячно були визначені судом у 2021 році. Наразі усі троє дітей для свого інтелектуального та соціального розвитку, а також для забезпечення належних умов проживання та навчання потребують більших витрат, ніж на момент постановлення судового рішення від 17.03.2021.

Також суд враховує, що наразі з огляду на зростання розміру прожиткового мінімуму, враховуючи підняття ринкових цін на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина, рівень інфляції в країні, наразі, розмір раніше визначених на утримання дітей сторін аліментів є недостатнім для забезпечення дітям належного життєвого рівня.

Також відповідно до довідки №4/4856 від 27.06.2024, виданої четвертим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач ОСОБА_2 призваний на військову службу, що свідчить про зміну матеріального становища відповідача.

При цьому суд також бере до уваги, що відповідач фактично визнав позов у повному обсязі згідно з поданою ним заявою.

Щодо способу стягнення аліментів, суд зазначає, що абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України регламентує, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому у судовому засіданні позивач наполягала на стягненні аліментів саме у частці від доходу відповідача, мотивуючи це можливістю збільшення у майбутньому розміру такого доходу, що відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей сторін.

Відтак, зважаючи на зміну з часу ухвалення судового рішення від 17.03.2021 мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на збільшення витрат на утримання дитини, що впливає на майновий стан позивача, а також на фактичне визнання відповідачем позову в частині розміру стягуваних аліментів, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя трьох неповнолітніх дітей будуть аліменти в розмірі половини частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому розмір аліментів необхідно визначити в розмірі половини частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з дати набрання чинності рішенням суду і до досягнення найстаршими дітьми повноліття.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Беручи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 4, 76-82, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 17.03.2021 у справі № 600/60/19, з твердої грошової суми у розмірі 1200 грн щомісячно, шляхом зміни способу їх стягнення, визначивши спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів і не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення найстаршими дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 07.10.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Суддя Р.В. Чапаєв