Дата документу 25.06.2024
Справа № 501/1226/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про визначення місця проживання дитини та зміну розміру аліментів на її утримання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції (а.с.2-5, 103, 130-131, 191-192) просить:

- встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2022 року по справі №521/21659/20, шляхом припинення стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягувати щомісячно зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2008 року по 28 травня 2021 року, мають спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявив бажання проживати з батьком ОСОБА_2 , та рішенням Малиновського районного суду міста Одеса від 27 вересня 2023 року встановлено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з батьком ОСОБА_2 . Донька ОСОБА_5 залишилась та бажає проживати з матір`ю.

Крім цього, на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2022 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо визначення місця проживання доньки, а місце проживання сина було визначено разом з батьком, що впливає на розмір аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач за рішенням суду, позивач була вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивача подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача, позовні вимоги в уточненій редакції підтримує в повному обсязі (а.с.189).

Відповідач надав заяву в якій визнав позовні вимоги, згідно уточнень, а саме: визнав та просив задовольнити вимогу щодо встановлення місця проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 та вимогу про припинення стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) (а.с.186-187, 195-196).

Представник третьої особи надав висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом з матір`ю (а.с.144).

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 червня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.8), який рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 квітня 2021 року було розірвано (а.с.9).

Згідно свідоцтв про народження (а.с.10,11), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 27 вересня 2023 року місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено разом з батьком ОСОБА_2 (а.с.134-136).

Мати, ОСОБА_1 , не заперечувала щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_2 .

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку внутрішньо переміщенної особи в управлінні соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (а.с.13) та на теперішній час разом з матір`ю проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Умови проживання матері ОСОБА_1 задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини, про що спеціалістом служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та фахівцем, відповідальним за проведення оцінки потреб Чорноморського міського центру соціальних служб, було складено відповідний акт обстеження житлово-побутових умов проживання та акт оцінки потреб. Квартира з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою. Дівчинка має окрему кімнату, окреме ліжко, стіл для навчання та місце для відпочинку, квартира орендована (а.с.146-151).

За інформацією комунального некомерційного підприємства «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (а.с.145), дитина має статус внутрішньо переміщеної особи, на диспансерному обліку у лікаря-педіатра не перебуває, за медичною допомогою до лікаря педіатра мати не зверталась.

За інформацією Одеського ліцею № 50 Одеської міської ради (а.с.15) ОСОБА_5 навчається в ліцеї з першого класу. Анна відвідує школу мистецтв, курси англійської мови. Батьки приділяють достатньо уваги навчанню та вихованню доньки, систематично відвідують батьківські збори.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була запрошена до служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на співбесіду, під час якої надала заяву, в якій зазначила, що її батько з нею не спілкується, матеріально не забезпечує. Анна бажає, щоб місце її проживання було визначено з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.155).

Батько ОСОБА_2 надав до служби у справах дітей заяву, в якій зазначив, що він проти того, щоб місце проживання його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визначено з матір`ю (а.с.156).

Згідно висновку (а.с.144), виконавчий комітет Чорноморської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Статтею 161 СК України визначено порядок вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п.18 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Радою України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України (далі - СК) місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Таким чином, враховуючи, що на даний час дитина постійно проживає разом з матір`ю, має особисту прихильність до неї, за місцем її проживання створені всі належні умови для виховання та гармонійного розвитку дитини, з урахуванням думки самої дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2022 року по справі №521/21659/20 зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.132).

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 27 вересня 2023 року місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено разом з батьком ОСОБА_2 , а ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються тому з батьків, разом з яким проживає дитина, то суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про зміну розміру аліментів шляхом припинення їх стягнення зі ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), також підлягають задоволенню.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про визначення місця проживання дитини та зміну розміру аліментів на її утримання, - задовольнити.

Встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2022 року по справі №521/21659/20, шляхом припинення стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягувати щомісячно зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя