1Справа № 335/2461/24 2/335/1557/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Печерей О.С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , поданим через представника - адвоката Гуревича Максима Геннадійовича, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ у Запорізькій області про стягнення пенсії, недоотриманої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на загальну суму 1586395,00 грн.

Представник позивача заявив клопотання про призначення судової економічної експертизи, на вирішення якої просив поставити такі питання:

1) пенсія в якому розмірі могла бути нарахована за життя ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.03.2016 по 30.04.2021?;

2) пенсія в якому розмірі могла бути нарахована за життя ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 1.03.2016 по 31.07.2022?

Проведення експертизи представник позивача просив доручити Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В обґрунтування клопотання представник позивача послався на таке.

Згідно з матеріалами справи померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя була призначена пенсія, але з 01.03.2016 її нарахування і виплату відповідачем було призупинено у зв`язку з відсутністю інформації в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб.

У позовній заяві позивачкою наведено власний розрахунок недоотриманої пенсії, яку могли б отримати за життя її спадкодавці, але не отримали, за період з 01.03.2016 по місяць смерті кожного спадкодавця: ОСОБА_2 - квітень 2021 року; ОСОБА_3 - липень 2022 року.

Відповідач у заявах по суті та в судовому засіданні не погодився з даним розрахунком, зазначивши, що для обчислення пенсії недостатньо провести ті обчислення, які наведені позивачкою. В той же час власного контррозрахунку відповідач не надав ані у заявах по суті, ані на вимогу суду відповідно до ухвал від 7.05.2024р. та від 13.06.2024р., незважаючи на те, що відповідач, який призначав вищевказаним особам пенсію, має у своєму розпорядженні всі вихідні дані для такого обчислення, що відповідачем не заперечується. Крім того, ухвалою від 13.06.2024 судом було витребувано від відповідача вихідні дані (числові показники), необхідні для розрахунку зазначених вище пенсій у вказані періоди, однак відповідач в порушення вимог ст.ст.18, 258 ЦПК України вказану ухвалу не виконав та необхідні вихідні дані не надав, мотивуючи це своєю позицією щодо позовних вимог (що згідно з ЦПК України не є підставою для невиконання законної ухвали суду). Таким чином, відповідач своєю процесуальною поведінкою перешкоджає повному та всебічному розгляду справи та встановленню обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, з`ясування вказаних обставин потребує спеціальних знань в сфері економіки, без яких встановити відповідні обставини неможливо, оскільки, як вказано вище, відповідач не надав на вимогу суду ані розрахунків, ані необхідних вихідних даних.

Ухвалою від 22.08.2024 клопотання представника позивача було задоволене.

03.10.2024 від експерта вказаної експертної установи надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів шляхом уточнення поставлених перед експертом питань з урахуванням розрахунків, що містяться в матеріалах справи, та викладення їх в редакції, що відповідає Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_4 пояснила, що науково-методичні рекомендації щодо призначення і проведення судово-економічних експертиз не передбачають повноважень експерта на надання висновків з питань, сформульованих позивачем і викладених в ухвалі про призначення експертизи. Відтак, така експертиза може бути проведена лише щодо оцінки правильності розрахунку пенсійних виплат, обчислених органами пенсійного забезпечення.

Ухвалою суду від 29.10.2024 за клопотанням представника позивача матеріали справи були відкликані з Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку з неможливістю проведення експертизи у цій установі.

13.11.2024 представник позивача подав нове клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Клопотання обґрунтоване посиланням на те, що, на думку представника позивача, науково-методичні рекомендації щодо призначення і проведення експертиз визначають лише орієнтовний перелік можливих питань, що можуть бути вирішені експертизою, а не вичерпний, що не заперечує можливість вирішення експертом і інших питань, не наведених у науково-методичних рекомендаціях, якщо фахові спеціальні знання експерта дозволяють (уможливлюють) їх вирішення.

Стороною позивачки було вивчено експертну практику щодо вирішення аналогічних питань у справах даної категорії та встановлено, що відповідні питання були предметом вирішення, зокрема, експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (справа № 711/5146/22).

У зв`язку з наведеним позивачка вважає за доцільне заявити клопотання про призначення судової економічної експертизи з раніше викладених підстав та доручення її проведення вказаній установі.

Крім іншого, клопотання про призначення експертизи містить пропозицію при її призначенні розяснити суду зміст ст. ст. 104, 107 ЦПК України.

В судове засідання представники сторін не з`явились, подавши заяви проведення засідання без їх участі.

Представник відповідача щодо вказаного клопотання поклалась на розсуд суду.

Вирішуючи заявлене представником позивача клопотання, суд виходить з такого.

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи сторони позивача щодо наявності підстав для призначення експертизи вже були оцінені судом як такі, що заслуговують на увагу, в тому числі з міркувань необхідності забезпечення позивачу реальної можливості довести перед судом свою позицію у спосіб, який сторона позивача сама вважає ефективним.

Так, з огляду на предмет доказування і підстави заявленого ОСОБА_1 позову, а також зміст відзиву на позов, розмір позовних вимог розрахований позивачем самостійно, а не на підставі отриманих від відповідача відомостей. Водночас відповідач заперечує правильність проведеного позивачем розрахунку недоотриманої спадкодавцями пенсії, і взагалі заперечує наявність у позивача здійснювати такі розрахунки. При цьому відповідач зазначив, що ОСОБА_2 у період з 01.03.2016 року по 03.08.2019 року, та ОСОБА_3 в період з 01.03.2016 по 17.05.2020, пенсія взагалі на нараховувалася, а за періоди з 04.08.2019 по 30.04.2021 та з 18.05.2020 по 31.07.2022 були нараховані певні грошові суми пенсії, однак відповідні розрахунки відповідачем надані не були.

В ході підготовки справи до судового розгляду судом двічі було витребувано від відповідача як розрахунки сум пенсій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які могли б бути виплачені їм у спірні періоди часу, так і вихідні дані для таких розрахунків, однак відповіді ухвали суду не були виконані відповідачем з посиланням на відсутність правових підстав для проведення таких розрахунків.

При цьому відповідач посилався на те, що поновлення виплати пенсіі? з метою розрахунку недоотриманоі? пенсіі?, що могла бути нарахована пенсіонеру по місяць смерті, проводиться керуючись нормою частини 1 статті 46 Закону Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування».

Згідно із вказаною нормою, нараховані суми пенсіі?, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власноі? вини, виплачуються за минулии? час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсіі?. У цьому разі частина суми неотриманоі? пенсіі?, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсіі?.

Нараховані суми пенсіі?, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулии? час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсаціі? втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсіі? у зв`язку з порушенням строків і?і? виплати пенсіонерам здіи?снюється згідно із законом.

Як зазначає відповідач, виплату пенсіі? ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.03.2016 було призупинено у зв`язку з відсутністю інформаціі? щодо реєстраціі? в Єдиніи? інформаціи?ніи? базі даних внутрішньо переміщених осіб.

Закон Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування» не передбачає такоі? підстави для припинення (призупинення) виплати пенсіі? пенсіонеру як відсутність інформаціі? щодо реєстраціі? в Єдиніи? інформаціи?ніи? базі даних внутрішньо переміщених осіб і взагалі не ставить можливість виплати пенсіі? в залежність від наявності інформаціі? в Єдиніи? інформаціи?ніи? базі даних внутрішньо переміщених осіб.

Таким чином, на думку сторони позивача, неотримання за життя пенсіі? ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбулось не з і?хньоі? вини, а саме з вини відповідача, якии? припинив і?м виплату пенсіі? (вже раніше призначеноі?) з підстав, не передбачених Законом, а тому неотримані за життя пенсіі? ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають виплаті позивачці, як і?х спадкоємиці, без обмеження будь-яким строком.

Також відповідач не заперечував саму можливість проведення обрахунку пенсіі?, що могла бути нарахована ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з моменту призупинення по місяць смерті, а свою відповідь обґрунтовував виключно необхідністю застосування трирічного строку, що передує дню звернення позивачки за виплатою пенсіі?, яка була недоотримана і?і? батьками за життя.

Разом з тим, на думку представника позивача, питання застосування чи незастосування вказаного трирічного строку в даному випадку фактично є питанням, на якому ґрунтуються вимоги та заперечення сторін у справі, тобто питанням, яке вирішується при ухваленні рішення по суті.

За змістом ч. 1 ст. 189 ЦПК України, одними із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до закріпленого у ст. 11 ЦПК України принципу пропорційності, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Отже, із сукупності наведених процесуальних норм випливає, що на стадії підготовчого провадження суд не вправі вирішувати питання щодо належності, допустимості та достатності доказів, якими сторони мають намір доводити свою позицію перед судом.

Відтак, суд виходить з того, що сторона у справі має процесуальне право збирати и надавати суду будь-які докази, які вважає за потрібне для доведення своєї позиції, в тому числі шляхом проведення експертних досліджень.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі подання клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема, психічний стан особи.

Таким чином, доводи представника позивача про необхідність і доцільність призначення у цій справі судової економічної експертизи на предмет встановлення фактично ціни позову не є явно необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 11, 12, 81, 84, 189, 197, 103-105, 259-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про призначення експертизи - задовольнити.

Призначити у справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

1) Пенсія в якому розмірі могла бути нарахована - підлягала виплаті за життя ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 1.03.2016р. по 30.04.2021р.?

2) Пенсія в якому розмірі могла бути нарахована - підлягала виплаті за життя ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 1.03.2016р. по 31.07.2022 р.?

Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вулиця Сім`ї Бродських, 6, Київ, 03057; e-mail: .ua; тел. 044-200-29-24).

Попередити експерта, якому буде доручено проведення експертизи, про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Покласти на позивача обов`язок щодо оплати витрат на проведення експертизи за цією ухвалою.

Для проведення експертизи направити до експертної установи матеріали цивільної справи № 335/2461/24, а також матеріали пенсійних справ щодо ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), після їх надходження від відповідача.

Встановити місячний строк для виконання експертизи, починаючи з дня надходження ухвали до експертної установи.

Роз`яснити експерту, якому буде доручене проведення експертизи, зміст ст. ст. 104, 107 ЦПК України в тій частині, що -у разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань; у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд ро неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями; суд може заслухати призначеного експерта з питання визначення матеріалів, які необхідні для проведення експертизи.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України провадження у справі зупинити до надходження до суду висновку експерта, складеного на підставі цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя М.М. Мінаєв