Справа № 211/5579/24
Провадження № 2-н/211/887/24
УХВАЛА

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

07 жовтня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги постачання електричної енергії,-

встановив:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські електричні послуги» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги постачання електричної енергії.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов таких висновків.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із тексту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 суму заборгованості за послуги постачання електричної енергії за період з 01.12.2020 року по 01.06.2024 рік в сумі 26 924,48 грн.

При цьому, зазначена сума, яку просить заявник стягнути з боржника, виникла за період понад три роки на момент звернення, а із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся лише 03.09.2024 року.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами встановленої законом позовної давності.

Враховуючи те, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 256, 257 ЦК України, п.5 ч.1 ст. 165, ч. 2 ст. 166, ст. ст. 353, 354 ЦПК України, суддя, -

постановив:

відмовити у видачі судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги постачання електричної енергії.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О.Юзефович