Справа № 932/7803/24
Провадження № 2-о/932/229/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.,

при секретарі Рибалці В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 в якій остання прохала суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до актового запису про смерть № 598 від 17.06.1998 року, є рідною бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявниця посилалась на те, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 . Так з метою повторного отримання свідоцтва про смерть бабусі ОСОБА_2 вона звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), однак, у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено з тих підстав, що відповідно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено: актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 598 від 17.06.1998 року, складений Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, де прізвище померлої зазначено « ОСОБА_2 », власне ім`я « ОСОБА_3 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 07.06.1936 року, виданого міським бюро ЗАГС м. Дніпропетровська на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвище матері зазначено (російською мовою) « ОСОБА_5 », власне ім`я « ОСОБА_3 ». Згідно архівної довідки № К-464-2015, виданої 10.12.2015 року Держаним архівом Дніпропетровської області, у метричній книзі зазначено прізвище (російською мовою) « ОСОБА_5 », власне ім`я « ОСОБА_6 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Таким чином, встановлені розбіжності у прізвищі її бабусі ОСОБА_2 , не дають можливості встановити родинні відносини між ОСОБА_1 та її бабусею, що позбавляє заявницю законного права отримати повторно свідоцтво про смерть бабусі, яке їй потрібно для надання у відповідні державні установи, зокрема, до посольства Ізраїлю з метою виїзду за кордон, у зв`язку із чим заявниця вважає за необхідне звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 12.09.2024 року відкрито провадження по даній справі.

30.09.2024 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, додатково вказала, що заяву підтримує та прохає задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак 23.09.2024 року на електронну адресу суду надав заяв про розгляд справи без його участі, додатково вказав, що не заперечує проти позовних вимог заявника.

В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її задоволення за наступних підстав.

З копії архівної довідки № К-464-2015, виданої 10.12.2015 року Держаним архівом Дніпропетровської області, вбачається, що у метричній книзі катеринославської синагоги із записами про народження в АДРЕСА_1 ), євреїв є запис № 466 про народження 19 липня 1910 року дитини жіночої статті на ім`я « ОСОБА_6 ». Батьки «Ржищевский мещанин Києвской губ. Дувид Хаимов Таранаполський и Лея»

З копії архівної довідки № Н-2332/0/217-24 від 16.08.2024 року, вбачається, що у низі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського бюро ЗАГС є актовий запис № 1877 від 12.07.1935 року про укладання шлюбу між ОСОБА_7 (прізвище після укладення шлюбу « ОСОБА_8 ») та ОСОБА_2 (прізвище після укладання шлюбу « ОСОБА_5 ».

Так, відповідно до архівної довідки № Н-2332/0/217-24 від 16.08.2024 року, виданої Держаним архівом Дніпропетровської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , зазначено: батька - « ОСОБА_7 » та мати « ОСОБА_2 ».

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , 22.02.1959 року було укладено шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свдіоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_10 , батьками якої записані - ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , 07.06.1980 року було укладено шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 18.12.2012 року.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , 24.11.2017 року було укладено шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Прізвище після реєстрації шлюбу дружини зазначено, як ОСОБА_15 .

Відповідно до відповіді Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заявнику було відмолено про видачу повторного свідоцтва про смерть бабусі ОСОБА_2 , оскільки відповідно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено наступне: актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 598 від 17.06.1998 року, складений Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, де прізвище померлої зазначено « ОСОБА_2 », власне ім`я « ОСОБА_3 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 07.06.1936 року, виданого міським бюро ЗАГС м. Дніпропетровська на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвище матері зазначено (російською мовою) « ОСОБА_5 », власне ім`я « ОСОБА_3 ». Згідно архівної довідки № К-464-2015, виданої 10.12.2015 року Держаним архівом Дніпропетровської області, у метричній книзі зазначено прізвище (російською мовою) « ОСОБА_5 », власне ім`я « ОСОБА_6 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Відповідно до ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У постанові Верховного Суду від 14.04.2021 прийнятій за результатами розгляду справи № 205/2102/19-ц встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається в порядку окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, зі змісту доказів наданих заявницею підтверджується те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а оскільки встановлення даного факту у позасудовому порядку є неможливим, що в свою чергу перешкоджає заявниці реалізації права на отримання повторного свідоцтва про смерть бабусі, з метою надання його у відповідні державні установи, зокрема до посольства Ізраїлю з метою виїзду за кордон, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 261, 263-265, 268, 293, 315, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 є рідною бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовий збір, понесений заявником при зверненні до суду, не відшкодовувати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Куцевол

03 жовтня 2024 року