06.11.2024 Справа № 756/332/24
Унікальний № 756/332/24
Провадження № 2/756/1720/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Євтушик В.І.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідача Басистого В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до Акціонерного товариства "Українська залізниця", про відшкодування моральної шкоди заподіяною смертю та витрат на поховання та об`єднаним позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 в січні 2024 року в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 через адвоката Таргоній В.М. звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача АТ «Українська залізниця. В обгрунтування позову вказує, що 16.08.2020 року поблизу залізничного вокзалу у м.Козятин Вінницької області, потяг № НОМЕР_1 сполученням Київ-Одеса, під керуванням машиніста ОСОБА_6 скоїв наїзд на ОСОБА_7 , який від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Між наїздом на ОСОБА_7 та смертю останнього наявний причинно-наслідковий зв`язок.

Вказані обставини підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження № 0000602 від 04.11.2020 року.

Сам факт загибелі людини під час ДТП є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань його рідних. ОСОБА_3 на ОСОБА_7 прожили у шлюбі 17 років, в шлюбі народили дитину, що свідчить про стійкість життєвих зв`язків та, відповідно, тяжку втрату від їх руйнування.

Позивачі змушені докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки: ОСОБА_3 залишилася вдовою з малолітньою дитиною на утриманні. Їй доводиться як надавати максимальну підтримку та піклування щоб замінити обох батьків, так і в той же час старатися вдвічі більше працювати, оскільки необхідно забезпечувати сім`ю фінансово. Вона планувала своє життя розраховуючи на те, що вона має чоловіка, її дитина батька.

ОСОБА_4 втратив батька в малолітньому віці, тобто у віці коли люди є максимально вразливими як психічно/емоційно так і матеріально, оскільки не можуть самостійно забезпечувати своє існування. Його життя змінилося і він жодним чином не може вплинути на ці зміни, вжити будь-яких заходів не просто для відновлення попереднього стану, а хоча б частково покращити своє становище. Внаслідок смерті він позбавлений можливості отримувати любов, турботу, допомогу та підтримку від батька. Для дітей є важливим виховання, порада та підтримка батька, приклад для наслідування.

Крім витрат пов`язаних з підтримкою та допомогою, позивачі відчувають біль та страждання через смерть ОСОБА_7 . Позивачі втратили рідну людину, чоловіка та батька. Найближчу людину, який був їх підтримкою та допомогою, коханим чоловіком, люблячи батьком. Повністю зруйновано їх нормальне життя. Загибель спричинила надзвичайні страждання, які продовжуються до цих пір.

Враховуючи те, що позивачі позбавлені підтримки і допомоги від загиблого, а також те, що смерть ОСОБА_7 повністю змінила життя позивачів у всіх сферах та зруйнувала нормальні життєві зв`язки, позивачі оцінюють розмір грошового відшкодування завданої їм моральної шкоди у грошовому еквіваленті по 250 000 грн. Такий розмір є розумним і справедливим і зможе хоча б частково допомогти в організації свого життя після тяжкої втрати.

Позивач здійснила витрати на поховання чоловіка в розмірі 6145 грн. В зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 250 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди; 6145 грн. в якості відшкодування витрат на поховання. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 250 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О.

Ухвалою від 15.01.2024 року розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні.

Від відповідача надійшов відзив на позов в якому посилається на те, що в діях машиніста потяга відсутні порушення, які б перебували у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 ,а загибель ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, стала наслідком порушення ним Правил безпеки громадян на залізничному транспорті.

Факт вчинення ОСОБА_7 умисних дій, спрямованих на порушення ПДР на залізничному транспорті вважає, що звільняє АТ «Укрзалізниця» від будь-якої відповідальності за шкоду, в тому числі моральну, завдану внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Також посилається на те, що з незрозумілих причин, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди тільки через три з половиною роки після смерті ОСОБА_7 .

Це може свідчити про відсутність моральної шкоди та про використання позивачем відповідних норм законодавства лише як інструменту для покращення свого матеріального становища.

Звертав увагу суду, що доводи позивача не узгоджуються з певними фактами: так, 19.06.2020 року Оболонським районним судом м.Києва у цивільній справі № 756/6788/20 був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ; 12.06.2020 Оболонським районним судом м.Києва було відкрито провадження у справі № 756/6745/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу; в постанові про закриття кримінального провадження від 04.11.2020 (провадження № 0000602 від 17.08.2020 за фактом загибелі ОСОБА_7 ) міститься посилання на свідчення сестри загиблого - ОСОБА_8 про те, що загиблий жив одиноко. Просили суд в задоволенні позову відмовити.

Також 16.02.2024 року з позовом до АТ «Українська залізниця» звернулася ОСОБА_5 , яка посилається на аналогічні обставини, що і ОСОБА_3 та просить стягнути моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. через втрату рідного сина, який був для неї підтримкою і опорою. Загибель сина спричинили надзвичайні страждання, які продовжуються до цих пір. Позивач була близькою з сином, постійно спілкувалися, отримувала підтримку та допомогу.

Позивач є пенсіонером за віком, на момент смерті сина їй було 77 років. Позивач мала право та могла розраховувати на те, щоб отримувати від свого сина допомогу, проте назавжди позбавлена такої можливості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Белоконній І.В.

Ухвалою від 12.03.2024 року по справі відкрито провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позов, аналогічний відзиву на позов ОСОБА_3 в якому просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою від 17.04.2024 року об`єднано цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до АТ «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди заподіяною смертю та витрат на поховання зі справою за позовом ОСОБА_5 до АТ «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю.

20.06.2024 року по справі проведено підготовче засідання.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримував, з обставин викладених у позовах та просив суд позови задовольнити.

Представник відповідача, проти задоволення позовів заперечував, з обставин викладених у відзивах, просив відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження № 0000602 від 04.11.2020 р. поблизу залізничного вокзалу м.Козятин Вінницької області 16.08.2020 на громадянина ОСОБА_7 стався наїзд пасажирського потягу АДРЕСА_1 під керуванням машиніста ОСОБА_6 внаслідок чого ОСОБА_7 загинув.

Вказаний наїзд стався після закінчення зупинки пасажирського потяга на станції м.Козятин і відновлення зазначеним потягом руху в напрямку м.Одеса, в той час коли ОСОБА_7 знаходився на залізничній колії під одним з вагонів цього потягу. (а.с.7-10)

При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,5 %.

Як убачається з постанови про закриття кримінального провадження від 04.11.2020 в діях машиніста потяга 105 ОСОБА_6 відсутні порушення, які б перебували у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 . Вказана залізнична пригода сталася внаслідок грубих порушень правил безпеки на залізничному транспорті ОСОБА_7 , які призвели до загибелі останнього. (а.с.7-10)

Смерть ОСОБА_7 підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 11)

ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с. 12)

ОСОБА_4 - є сином, а ОСОБА_5 - мама ОСОБА_7 (а.с.13, 109).

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд вважає, що відповідачем не доведено наявність умислу в діях потерпілого, а тому враховуючи те, що смерть пішохода настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки , то на підставі ч.2 ст.1187 ЦК України у АТ «Укрзалізниця» виникло зобов`язання відшкодувати позивачам шкоду, заподіяну смертю відповідно сина, батька, чоловіка.

Недотримання Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України само по собі не свідчить про наявність умислу в діях потерпілого. Тому підстава, передбачена ч.5 ст.1187 ЦК України, для звільнення АТ «Укрзалізниця» від обов`язку відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_7 відсутня.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Щодо визначення розміру витрат на поховання та моральної шкоди суд доходить до наступного висновку.

З копії рахунку замовлення про надання ритуальних послуг від 18.08.2020 (а.с.14 ) вбачається, що ОСОБА_3 витратила грошові кошти в розмірі 6145 гривень 70 копійок на поховання чоловіка, а тому відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України їх слід стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Критерії, які суд має оцінювати при визначенні розміру моральної шкоди: характер правопорушення (це може бути адміністративний проступок, злочин як середньої тяжкості, так і тяжкий, інше порушення цивільних прав, яке не є злочином або проступком. Оцінці також має підлягати об`єкт порушення, тобто на що правопорушення було спрямоване - на життя та здоров`я чи на майно самого потерпілого або близьких йому осіб тощо); глибина фізичних та душевних страждань, яка визначається в залежності від особистих властивостей психіки потерпілого та характеру шкоди, яка йому завдана; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації (тут мова йдеться як про професійну працездатність потерпілого, так і про інші навички, які втрачаються внаслідок, наприклад, заподіяння шкоди здоров`ю); ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. За загальним правилом вина є підставою для відшкодування моральної шкоди. Отже, суд має брати до уваги як форму вини завдавача шкоди (умисел або необережність), так і наявність вини самого потерпілого. Випадки компенсації моральної шкоди незалежно від вини завдавача шкоди встановлюються ст. 1167 ЦКУ; інші обставини, що мають істотне значення (тривалість страждань, істотність вимушених змін у способі життя потерпілого, можливість усунення негативних наслідків, які виникла в результаті посягання на права особи тощо) (стаття 23 ЦК України).

Як убачається з постанови про закриття кримінального провадження будучи допитаною свідок ОСОБА_8 , яка являється сестрою загиблого пояснила, що її покійний брат ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями. Проживав загиблий одиноко у м.Києві. 16.08.2020 перебував у своєї сестри у с.Велика Офірна Фастівського району Київської області. Того ж дня біля 16 год. ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшовши від своєї сестри пішов на залізничну зупинку та в подальшому мав добратися електропотягом у м.Київ. Яким чином та чому ОСОБА_7 потрапив у м.Козятин Вінницької області, свідок пояснити не може. (а.а. 8)

З дослідженої в судовому засіданні справи № 756/6745/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу убачається, що 04.06.2020 року позивач ОСОБА_3 в своєму позові посилалася на те, що з квітня 2019 року сторони припинили свої шлюбно-сімейні стосунки, як одна сім`я, сторони не проживають разом, спільного сімейного бюджету не ведуть, сторони не ведуть спільне господарство, а з відповідачем майже не існує спілкування. В своєму позові про розірвання шлюбу ОСОБА_3 також посилалася на те, надання часу для примирення сторін не є можливим, тому що сторони вже живуть як чужі люди, що на думку суду свідчить про те, що смерть ОСОБА_7 суттєво не порушила нормальні життєві зв`язки його дружини ОСОБА_3 , а тому враховуючи те, що подружжя на час загибелі ОСОБА_7 все ж перебувало у шлюбі, а також враховуючи обставини викладені самою позивачкою у справі про розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Очевидно, що у зв`язку зі смертю дитини та відповідно батька, його мама ОСОБА_5 та син ОСОБА_4 зазнали переживання та стресу. Разом з тим, суду не надано доказів, що суттєво були порушені її нормальні життєві зв`язки та вони змушені були докладати значних зусиль для організації свого життя. Смерть дитини не можна виміряти будь якими мірками, а тому, виходячи з глибини та тривалості страждань позивача суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка має бути стягнута з АТ «Укрзалізниця» на користь матері ОСОБА_5 та сина ОСОБА_4 становить 50 000 гривень, розмір відшкодування моральної шкоди судом визначено з урахуванням в тому числі і постанови про закриття кримінального провадження в якій зазначено про зловживання спиртними напоями ОСОБА_7 . Такий розмір моральної шкоди відповідає вимогам розумності і справедливості, які згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України відносяться до основних засад цивільного законодавства, а також узгоджується з правовою позицією, викладеною в численних постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20 (провадження №61-1132св22), від 23 листопада 2022 року в справі №686/13188/21 (провадження №61-3943св22), від 19 квітня 2023 року в справі №336/10216/21 (провадження №61-73св23), зміст якої полягає в тому, що грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 червня 2022 року в справі №477/874/19 (провадження № 14-24цс21) наголосила на тому, що розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.

З огляду на це суд доходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

За правилом ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1161 грн. 38 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до Акціонерного товариства "Українська залізниця", про відшкодування моральної шкоди заподіяною смертю та витрат на поховання - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Київ, вул Єжи Гедройця,5, код 40075815) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 10000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 6145 грн. в якості відшкодування витрат на поховання.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Київ, вул Єжи Гедройця,5, код 40075815) на користь ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 50000 грн. моральну шкоду.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Київ, вул Єжи Гедройця,5, код 40075815) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) 50000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Київ, вул Єжи Гедройця,5, код 40075815) на користь держави судовий збір у розмірі 1161 грн. 38 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О. Яценко