Справа № 601/3348/24
Провадження № 2-з/601/4/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кременецька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Михайлова Галина Василівна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсними договорів купівлі продажу, витребування майна від добросовісного набувача, визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кременецька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Михайлова Галина Василівна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсними договорів купівлі продажу, витребування майна від добросовісного набувача, визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що предметом даного спору є будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке за заповітом спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належить їй від дня її смерті. Постановою державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку, оскільки дана частина житлового будинку успадкована її братом по лінії батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після його смерті видано свідоцтво про право на спадщину за законом його дочці ОСОБА_2 . Крім цього, 27 грудня 2022 року ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), за кадастровим номером №:01:001:0091 площею 0,5630 га та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) за кадастровим № :01:002:0094 площею 2,3551 га, які ОСОБА_5 успадкував після смерті їхнього батька ОСОБА_6 . 21 березня 2023 року ОСОБА_2 здійснила державну реєстрацію припинення речового права (права власності) відчуження земельної частки (паю), за кадастровим номером №:01:001:0091 та земельної частки (пай) за кадастровим № :01:002:0094 ОСОБА_3 29 березня 2024 року ОСОБА_2 державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_2 здійснила продаж вищевказаних земельних ділянок, то у неї може виникнути намір щодо продажу частини житлового будинку. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, може ускладнити виконання рішення суду у даній справі, так як майно може бути відчужене новим власником.

В судове засідання сторони не викликались.

Суд, розглянувши заяву та матеріали позову, вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кременецька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Михайлова Галина Василівна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсними договорів купівлі продажу, витребування майна від добросовісного набувача, визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що предметом даного спору є також і будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке за заповітом спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належить їй від дня її смерті.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що між сторонами спору існує спір з приводу спірної частини житлового будинку, частка якої на праві власності зареєстрована за відповідачем ОСОБА_2 та на яку позивач просить визнати право власності, приймаючи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та накладення арешту на частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

При обранні заходу забезпечення позову суд бере до уваги, що накладення арешту на майно, що полягає в заборонні користування даним майном, є неспівмірним з заявленими позовними вимогами, так як передбачає, в тому числі, можливість заборони користування майном. Разом з тим, така правомочність власника не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, та саме заборона відчуження зможе ефективно захистити права позивача.

Суд вважає, що саме такий захід забезпечення позову буде відповідати принципу співмірності вжитих заходів забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-154, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кременецька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Михайлова Галина Василівна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсними договорів купівлі продажу, витребування майна від добросовісного набувача, визнання права власності на спадкове майно, задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №601/3348/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кременецька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Михайлова Галина Василівна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсними договорів купівлі продажу, витребування майна від добросовісного набувача, визнання права власності на спадкове майно.

Накласти арешт на частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , шляхом заборони її відчуження.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали надіслати учасникам справи для відому, а також у Кременецький відділ державної виконавчої служби та відділ "ЦНАП" Кременецької міської ради для виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення повного тексу судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: