Справа № 303/299/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Заболотного А.М.

секретар судового засідання Желізняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Мукачево заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмен Юніон», приватний виконавець Ярошевський Дмитро Андрійович, про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, відкритому 09.12.2020 року приватним виконавцем Ярошевським Д.А. на підставі виконавчого листа № 303/299/16-ц, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області. Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» суму заборгованості за кредитним договором № 992 від 04.07.2007 року в розмірі 8758,91 доларів США. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист. 30.08.2024 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ТзОВ «Інвестмент Юніон» був укладений договір факторингу відповідно до якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» відступило право грошової вимоги за кредитним договором № 992 від 04.07.2007 року ТзОВ «Інвестмент Юніон». Також 30.08.2024 року між ТзОВ «Інвестмент Юніон» та ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення прав вимоги (цесія) за яким ТзОВ «Інвестмент Юніон» відступило шляхом продажу ОСОБА_1 права вимоги до позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 992 від 04.07.2007 року.

Враховуючи положення ст. 442 ЦПК України та вищевказане, заявник просить замінити сторону виконавчого провадження ТзОВ «Кредитні ініціативи» на його правонаступника ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ТзОВ «Кредитні ініціативи», ТзОВ «Інвестмен Юніон», приватний виконавець Ярошевський Д.А. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак їх неявка, в силу ч. 3 ст. 442 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду цієї заяви, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності учасників справи.

Фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи № 303/299/16-ц приходить до таких висновків.

Згідно з ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані із виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 24.02.2016 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» суму заборгованості за кредитним договором № 992 від 04.07.2007 року в розмірі 8758,91 доларів США. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист.

09.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63867929 на підставі виконавчого листа, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 21.03.2016 року, стягувачем зазначено ТзОВ «Кредитні ініціативи», а боржником - ОСОБА_2 . Згідно з Інформації про виконавче провадження станом на 04.09.2024 року встановлено, що виконавче провадження ВП № 63867929 не закінчено.

Згідно з договором факторингу від 30.08.2024 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» відступило право грошової вимоги за кредитним договором № 992 від 04.07.2007 року ТзОВ «Інвестмент Юніон».

В подальшому відповідно до договору про відступлення прав вимоги (цесія) від 30.08.2024 року ТзОВ «Інвестмент Юніон» відступило шляхом продажу ОСОБА_1 право вимоги до позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 992 від 04.07.2007 року.

Згідно з квитанцією № М3М3-С9Р7-3002-МН5Р від 30.08.2024 року ОСОБА_1 здійснив оплату на виконання п. 4.1. договору про відступлення права вимоги (цесіїї) від 30.08.2024 року на суму103380,20 грн. (оплата за відступлення прав вимоги).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. У ч. 5 ст. 512 ЦК України також визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20.11.2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому відповідного статусу відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання виконавчого напису нотаріуса, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31.10.2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15.08.2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15.05.2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18).

Суд враховує також правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.11.2020 року у справі № 303/403/15-ц, відповідно до яких на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Додатково суд зазначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Тобто задоволення заяви про заміну сторони правонаступником суд здійснює відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають права суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.03.2021 року у справі № 906/1174/18, від яких не відступила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2023 року у справі № 206/4841/20, договір відступлення прав вимоги (цесія) є оспорюваним правочином, тобто правочином, недійсність якого прямо не встановлена законом, але одна з його сторін або інша зацікавлена особа можуть оспорити цей правочин з підстав, передбачених законом.

У матеріалах цієї цивільної справи немає відомостей про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги між попереднім та новими кредиторами.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі № 200/24271/15.

Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку, що оскільки Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2016 року у цивільній справі № 303/299/16-ц не виконане та враховуючи, що заявник ОСОБА_1 в силу матеріального правонаступництва набув право грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 по вказаному рішенню, за наявності відкритого виконавчого провадження, подана заява є обґрунтованою та підставною, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258, 260-261, 442, 446 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 63867929, відкритому 09.12.2020 року приватним виконавцем Ярошевським Д.А. на підставі виконавчого листа № 303/299/16-ц, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2016 року (справа № 303/299/16-ц).

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя А.М.Заболотний