Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2024 Справа №607/2608/24 Провадження №2/607/1306/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивача, адвоката Грабового О. А.,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів та неустойки за невиконаним договором купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2 , відповідач) про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів та неустойки за невиконаним договором купівлі-продажу.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у межах здійснення волонтерської діяльності у липні 2023 року вона за допомогою месенджеру звернулась до представника ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з питанням купівлі квадрокоптера DJI Mavic 3Т. У відповідь на запит позивачки щодо можливості продажу їй зазначеної моделі квадрокоптеру, ОСОБА_3 підтвердив, що зможе виконати замовлення.

12 жовтня 2023 року позивачка разом із представником відповідача - ОСОБА_3 уклали угоду в усній формі, відповідно до якої представник відповідача зобов`язується протягом 3-х тижнів з дня здійснення оплати передати позивачці товар, а саме квадрокоптер DJI Mavic 3Т. Разом з тим, ціна договору становить 185 000,00 грн, а передача товару у власність позивачки здійснюється на умовах 100-відсоткової попередньої оплати. Укладення усного правочину підтверджується особистим листування позивачки з ОСОБА_3 .

За результатами укладеного усного договору купівлі-продажу на відповідача покладено обов`язок передачі квадрокоптера DJI Mavic 3Т у власність позивачки протягом 3-х тижнів з моменту здійснення 100-відсоткової попередньої оплати товару, що становить 185 000,00 грн, а у позивачки - обов`язок щодо здійснення попередньої оплати товару у повному розмірі.

Так, на виконання укладеного договору, 12 жовтня 2023 року позивачка з особистого волонтерського рахунку НОМЕР_1 , який відкрито у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснила переказ коштів у розмірі 185 000,00 грн на рахунок НОМЕР_2 , який відкрито на ім`я ФОП ОСОБА_2 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 12 жовтня 2023 року. Відповідно до цієї платіжної інструкції у призначенні платежу зазначено «Сплата за товар».

Відтак, оскільки відповідно до умов договору продавець зобов`язується передати у власність позивачки товар протягом 3-х тижнів з дня здійснення нею 100-відсоткової попередньої оплати за товар, замовлення мало бути виконане до 01 листопада 2023 року включно.

Про оплату товару позивачка повідомила ОСОБА_3 за допомогою месенджеру «WhatsApp», на що останній підтвердив надходження коштів. Слід зауважити, що реквізити для оплати товару позивачці надавалися саме ОСОБА_3

31 жовтня 2023 року представник відповідача за допомогою месенджеру «WhatsApp» повідомив позивачці, що 4-5 листопада 2023 року товар буде доставлений.

Однак, в обіцяні представником відповідача терміни, а саме 4-5 листопада, товар доставлено не було. У подальшому, позивачка намагалась зв`язатись з ОСОБА_3 , з метою отримати інформацію щодо термінів, в які буде виконано зобов`язання в частині передачі товару, однак, з 03 листопада 2023 року останній не виходив на зв`язок.

Незважаючи на всі спроби ОСОБА_1 зв`язатись з продавцем за допомогою телефонних дзвінків, месенджерів та інших засобів зв`язку, станом на 29 грудня 2023 року продавець не вжив жодних заходів, щоб повідомити позивачку про стан виконання її замовлення та продовжував систематично ігнорувати її смс-повідомлення.

У подальшому, оскільки станом на 29 грудня 2023 року продавцем не виконано свої зобов`язання за усною домовленістю позивачки з його представником ОСОБА_3 в частині передачі товару, ОСОБА_1 скерувала на офіційну електронну адресу відповідача лист-претензію, в якій виклала прохання передати їй замовлений товар строком до 05 січня 2024 року, або повернути кошти у розмірі 185 000,00 грн, які були сплачені на розрахунковий рахунок відповідача як 100-відсоткова оплата товару.

Станом на день подачі позову до суду відповідач всіляко уникає виконання зобов`язання, покладеного на нього усною домовленістю між позивачкою та представником відповідача, а відтак вказаний вище договір має бути розірваний в судовому порядку, а грошові кошти, сплачені позивачкою як 100-відсоткова попередня оплата товару повернуті. Також в силу ст. 625 ЦК України з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути інфляційне збільшення та 3% річних, що є одним із заходів цивільно-правової відповідальності боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вказане, позивачка ОСОБА_1 просила:

-розірвати договір купівлі-продажу від 12 жовтня 2023 року, укладений в усній формі між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ;

-стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь позивачки грошові кошти у розмірі 185 000,00 грн, що були сплачені позивачкою як 100-відсоткова попередня оплата за товар відповідно до договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2023 року;

-стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 3 487,58 грн, що становлять загальну суму інфляційного збільшення та 3% річних, які у відповідності до положень ст. 625 ЦК України підлягають стягненню з відповідача у зв`язку із простроченням виконання ним грошового зобов`язання;

-стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь позивачки судові витрати у розмірі 21 884,88 грн, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2024 року відкрито провадження у справі № 607/2608/24, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 01 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 607/2608/24 та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Грабовський О. А. підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду.

Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до відповіді Головного управління ДПС у м. Києві за результатами розгляду заяви позивачки, № 64767/6/26-15-55-01-03 від 11 серпня 20023 року, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30 жовтня 2014 року № 1089 «Про затвердження порядку формування та ведення Реєстру волонтерів антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації» ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) включено до реєстру волонтерів антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Серед реквізитів рахунків волонтера АТО зазначено також і рахунок з наступними реквізитами: найменування банку: АТ КБ «»ПриватБанк»; номер рахунка НОМЕР_1 ; валюта рахунка: українська гривня (UAH); дата відкриття рахунка: 25 липня 2021 року (а.с. 14-15).

Як вбачається з платіжної інструкції №0.0..1 від 12 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , код платника: НОМЕР_3 , із рахунку НОМЕР_4 здійснила платіж у розмірі 185 000,00 грн на рахунок отримувача ФОП ОСОБА_2 код отримувача: НОМЕР_5 , рахунок отримувача НОМЕР_6 , призначення платежу сплата за товар (а.с. 11).

ФОП ОСОБА_2 , зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 20 червня 2023 року, основний вид діяльності: 46.43 оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення, що вбачається із Витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 23 січня 2024 року (а.с.16).

На а.с. 17-52 міститься листування у месенджерах між позивачкою та ОСОБА_3 , яке стосується можливості поставки квадрокоптера, укладення усного договору купівлі-продажу, термінів поставки товару.

При цьому, суд звертає увагу на те, що при матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_3 є представником ФОП ОСОБА_2 , однак це не спростовує факту отримання відповідачем коштів за товар, які не були повернуті позивачці.

Письмовий договір між сторонами не укладався.

ОСОБА_1 29 грудня 2023 року зверталася із листом-проханням до ФОП ОСОБА_2 в якому просила поставити їй товар дрон DJI Mavic 3Т або повернути оплачені за нього кошти у розмірі 185 000,00 грн на рахунок у строк до 05 січня 2024 року, що не було виконано та стало підставо звернення позивачки до суду за захистом своїх прав (а.с. 53-54).

За встановлених обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будьякими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом беззаперечно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 здійснює волонтерську діяльність в ході якої використовує банківський рахунок з номером НОМЕР_1 . ФОП ОСОБА_2 отримав ввід позивачки 185 00,00 грн як оплату за товар. ОСОБА_1 стверджує, і ці доводи стороною відповідача не спростовано, що вказану вище суму коштів вона перерахувала ФОП ОСОБА_2 за придбання квадрокоптера DJI Mavic 3Т. Правовідносини між сторонами не оформлялися письмово окремим правочином, а відбулися шляхом попереднього узгодження ціни квадрокоптера, порядку оплати та подальшої доставки товару до узгодженого місця призначення. Оскільки ФОП ОСОБА_2 отримав від позивачки грошові кошти, але не передав в розпорядження ОСОБА_1 товару та в подальшому не відреагував на лист-прохання позивачки доставити товар або ж повернути кошти, остання звернулася до суду з позовом про розірвання договору та стягнення оплачених за товар коштів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ст. 205 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

В силу положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України).

Статтею 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №918/631/19 вказано, що попередня оплата - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд доходить до висновку, що між сторонами 12 жовтня 2023 року був укладений усний договір купівлі-продажу квадрокоптера DJI Mavic 3Т вартістю 185 000,00 на умовах попередньої оплати з визначенням строків передачі товару покупцю - протягом 3-х тижнів з дня здійснення оплати.

При цьому суд враховує, що відповідач не оспорював того, що ним отримано від позивачки 185 000,00 грн за укладеним усним договором.

На день розгляду справи суду не було надано доказів і не спростовано доводів представника позивача, що умови договору ФОП ОСОБА_2 виконав та передав товар покупцю.

За встановлених обставин, ОСОБА_1 обґрунтовано вимагає розірвання договору від 12 жовтня 2023 з відповідачем та стягнення грошових коштів перерахованих за товар ФОП ОСОБА_2 в розмірі 185 000,00 грн.

Позивачка стверджує, що усний договір купівлі-продажу вона виконала та внесла оплату за товар, а саме квадрокоптер DJI Mavic 3Т у розмірі 100 відсоткової вартості цього товару, проте у строк, який був обумовлений між сторонами, оплачений ОСОБА_1 товар не було доставлено, як і не було повернуто оплачені нею кошти на її вимогу до відповідача.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, істотними умовами договору купівлі-продажу є предмет договору і ціна.

Сторони обумовили, що предметом договору є квадрокоптер, визначили його ціну та порядок і строки доставки. Свою частини зобов`язань ОСОБА_1 виконала, такі твердження позивачки узгоджуються з наданою квитанцією та не спростовуються доводами відповідача.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отож, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем не було виконано умов договору, а також ним не було спростовано обставин відсутності договірних зобов`язань між сторонами, на які позивачка посилається як на підставу позову, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом розірвання договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2023 року, укладеного в усній формі між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та ФОП ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; стягнення з ФОП ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , грошові кошти у розмірі 185 000,00 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь позивачки неустойки у розмірі 3 487,58 грн, що становлять загальну суму інфляційного збільшення та 3% річних, які у відповідності до положень ст. 625 ЦК України, то суд вважає такі позовні вимоги передчасними та відмовляє у їх задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Положення статті 11 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Тобто відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, - за наявності прямої вказівки про це в законі.

За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.

Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Верховного суду від 08 червня 2022 року, справа № 688/2332/20).

Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Тобто після розірвання договору його умови припиняють діяти і правове регулювання відносин між сторонами здійснюється на законодавчих, а не договірних підставах, оскільки розірвання договору, у контексті статей 598 та 651 ЦК України, є підставою для припинення зобов`язання.

Отож, після розірвання договору купівлі-продажу у виниклому спорі між сторонами не існує правовідносин, вони припиняються з набранням рішенням законної сили, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, яке підтверджено судовим рішенням, застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1 850,00 грн (185 000,00 * 1 884,88 : 188 487,58), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 280-282, 352355ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів та неустойки за невиконаним договором купівлі-продажу задовольнити частково

Розірвати договір купівлі-продажу від 12 жовтня 2023 року, укладений в усній формі між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та ФОП ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , грошові кошти у розмірі 185 000 (сто вісімдесят п`ять),00 грн.

У задоволенні інших вимог позову відмовити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , 1 850 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят),00 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 20 вересня 2024 року.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.