Провадження №2-о/512/64/24
"08" листопада 2024 р.
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа 1 - ОСОБА_2 , заінтересована особа 2 - ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду, в порядку окремого провадження, із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа 2 - ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви вказав, що 07.04.1993 року придбав квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу посвідченим державним нотаріусом. Таким чином згідно договору заявнику перейшла у власність ціла квартира під номером 1 , що складається з чотирьох кімнат, кухні, веранди, ванної, житловою площею 42.9 кв. м. і надвірними побудовами «В» гараж, «Г» вбиральня, «Е» сарай. Ця квартира належала продавцеві ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою Одеської області. Квартира була і є окремим об?єктом нерухомості та не перебувала в спільній сумісній чи частковій власності інших осіб. Протягом всього часу ОСОБА_1 був зареєстрованим та проживав із сім?єю в даному будинку та користувався ним як одноосібний власник. В 2023 році вирішив приватизувати присадибну земельну ділянку у зв?язку з цим йому потрібен був Витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора для внесення відомостей про право власності на дану квартиру в державний реєстр, але в проведені реєстраційних дій заявнику було відмовлено у зв?язку з тим, що в Договорі купівлі-продажу помилково зазначено про купівлю ОСОБА_1 частки житлового будинку.

Заявник просить суд встановити юридичний факт, а саме, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку укладеного між продавцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 №274 від 07.04.1993 року посвідченого державним нотаріусом Савранської державної нотаріальної контори Одеської області Коноваловою Ю.І. є 1 (одна) ціла частка нерухомості що розташована за адресою АДРЕСА_3 .

До участі у справі заявником залучені заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно зі статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень статей 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючого суддю Брюховецького О.Ю. та передано йому вказану справу.

Суд розглянувши подану заяву прийшов до наступного висновку.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4ЦПК України).

Згідно з частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до приписів статті 315 ЦПК України, судам підвідомчі справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Окреме провадження це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Частиною 6 статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В силу частини 4 статті 315 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 цієї постанови зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно частиною 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається із заяви в Договорі купівлі-продажу будинку помилково зазначено частина та заявник позбавлений можливості внести відомості про державну реєстрацію права власності на будинок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Предметом даної заяви про встановлення юридичного факту є та обставина, що суд повинен фактично встановити належність ОСОБА_1 1 (однієї) цілої частки нерухомості, на підставі договору купівлі-продажу, а не його частини.

Тобто з вказаної вимоги заявника вбачається, що суд в порядку окремого провадження має вирішити вимоги щодо трансформації права власності на об`єкт нерухомості та вирішити питання щодо правового та технічного режиму об`єкта нерухомості, а саме встановлювати, що частина нерухомого майна є одним цілим об`єктом, що на думку суду суперечить засадам інституту окремого провадження та має вирішуватись в позовному провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, вказано, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів».

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 викладено висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.

З урахуванням предмету даної заяви - встановлення факту належності цілої частини нерухомого майна має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

Отже, на підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що заявлена вимога через наявність спору про право підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.13, 186, 260, 261, 315, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа 1 - ОСОБА_2 , заінтересована особа 2 - ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявнику разом з заявою і доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю. Брюховецький