Справа № 204/4472/24
Провадження № 4-с/204/17/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Вєрьовкіної В.В.

за участю скаржника ОСОБА_1

за участю заінтересованої особи ОСОБА_2

за участю заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Соборний ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 , з даною скаргою, в якій просив визнати незаконною та скасувати вимогу державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савостіної від 01.05.2024 року у ВП №74263618 на підставі наступного. В обґрунтування скарги зазначив, що 13 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі 202/8299/15 було прийнято остаточне судове рішення щодо поділу та визнання його права власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 . Інша 1/2 квартири визнана власністю ОСОБА_4 . Особовий рахунок на постачання електроенергії був оформлений на ОСОБА_4 . Після зазначеного судового рішення ОСОБА_4 вирішила продати свою 1/2 квартири (що в подальшому підтвердилося її діями) і не цікавилася постачанням електроенергії у квартиру. В той період постачальником електроенергії був ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», до якого він звернувся з заявою про оформлення особового рахунку на його ім`я. Але цьому існувала перешкода щодо неможливості оформлення другого особового рахунку на одну адресу і йому було відмовлено. Фактично ж обов`язки ОСОБА_4 за договором на постачання електроенергії виконував він (сплачував рахунки, підписував акти звірки показань електролічильника). З 1 січня 2019 року почав діяти новий закон у сфері електроенергетики, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» припинило свою діяльність і на базі його потужностей та персонала було створено два підприємства: АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги». У січні 2019 року ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_5 договір дарування йому своєї 1/2 частини квартири. Судовим рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська по справі 202/791/19, яке набрало чинності 4 січня 2020 року цей договір дарування визнаний удаваним та на нього переведені права та обов`язки покупця. Перешкоди для оформлення особового рахунку на його ім`я зникли, і у січні 2020 року він знов звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою про укладання з ним договору на розподіл електроенергії, надавши їм всі необхідні документи. АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» відмовило йому в укладанні такого договору, мотивуючи тим, що надане їм судове рішення по справі 202/791/19 не встановлює його права власності. Звертатися в суд у січні 2020 року він не став. Також після цієї відмови у січні 2020 року він не звертався для укладання договору до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» тому, що АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не видало йому паспорт точки розподілу. Він від свого імені сплачував надіслані ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на ім`я ОСОБА_4 рахунки за електроенергію, зазначаючи у квитанціях про сплату показання електролічильника та сплачену грошову суму. Неналежні нарахування були здійснені за січень, травень 2020 року та травень 2019 року. У червні-липні 2020 року він звернувся до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» з претензією про неналежне нарахування і вимагав здійснити перерахунок нарахованої по тарифу 1 грн 68 коп за кВт годину електроенергії по тарифу 0,9 грн за кіловат годину. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» заявили, що особовий рахунок оформлений на ОСОБА_4 у зв`язку з чим у нього немає ніяких прав для пред`явлення претензій неналежного нарахування. Вони повідомили, щоб йому пред`являти претензії спочатку потрібно переоформити особовий рахунок на його ім`я, для чого подати заяву приєднання і документи які підтверджують його право власності. Таку заяву він подав, додав до неї судові рішення, які встановлюють його право власності. Щодо паспорта точки розподілу він зазначив що АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» незаконно відмовляють йому в його видачі, тому що вважають, що судове рішення по справі 202/791/19 не встановлює його право власності. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в липні 2020 року відмовили в переоформлені особового рахунку на його ім`я тому, що теж не вважають, що судове рішення по справі 202/791/19 встановлює його право власності і додатково його не надав паспорт точки розподілу. 31 серпня 2020 року він здійснив ще одну спробу отримати у АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» паспорт точки розподілу. На особистому прийомі генерального директора АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» намагався його переконати що у січні 2020 року його підприємство незаконно відмовило в укладанні договору і видачі паспорту точки розподілу. Йому було запропоновано повторно подати для укладання договору розподілу електроенергії та отримання паспорта точки розподілу ті самі документи, які він подавав у січні 2020 року. Після повторної подачі документів у вересні 2020 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вигадало нову підставу для відмови укладання договору - що він не надав ІПН. Зазначене свідчить, що він виконав всі залежні від нього дії, здійснив декілька спроб для досудового врегулювання спору, які були марними. Для захисту своїх прав восени 2020 року він звернувся до суду, подавши не окремі позови до кожного з відповідачів, один з яких використовував неналежні дії іншого, як одну з підстав своїх неналежних дій, а один позов до обох відповідачів. Вимагав від суду на підставі поданих у 2020 році обом відповідачам документів зобов`язати їх оформити на його ім`я особові рахунки, а ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» додатково ще здійснити перерахунок по тарифу 0,9 грн за кВт неналежним чином нарахованої по тарифу 1 грн 68 коп за квт/год електроенергії. Суд вимоги задовольнив, але резолютивну частину судового рішення виклав нечітко. Він зобов`язав обох відповідачів укласти з ним договір, але не зазначив який (типовий, чи на особливих умовах) і яким чином він повинен бути укладений (шляхом повторного розгляду відповідачами поданих ним у 2020 році документів, чи шляхом повторної подачі ним вже поданих у 2020 році документів). Крім того, суд в резолютивній частині не зазначив ані за яким тарифом потрібно перерахувати нараховану по тарифу 1 грн. 68 коп. за кіловат годину електроенергію, ані за які місяці якого року. Обидва відповідача протягом півроку ніяких дій для виконання судового рішення не здійснили. Це його змусило звернутись до державної виконавчої служби для примусового виконання. АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», хоч через півроку, але судове рішення виконало, не вимагаючи від нього меповторної подачі документів. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», не здійснивши належного перерахунку всіх здійснених неналежним чином нарахувань по прогресивному тарифу 1 грн 68 коп за квт/год намагається від нього отримати підпис, на погодження з тими нарахуваннями, які він зазначає. З метою ввести в оману державного виконавця, який виконує судове рішення в частині здійснення перерахунку, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надав державному виконавцю інформацію що він, виконуючи судове рішення від 05.05.2023 року, у лютому 2022 року зробив перерахунок неналежним чином нарахованих сум у жовтні 2021 року. Боржник ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» для укладання з ним договору через державного виконавця ОСОБА_2 намагався йому підсунути на підпис заяву-приєднання (додається) з неперерахованими боргами без заповнення ним наявної у нього інформації, яка підлягає заповненню. 29.03.2024 року скаржник повідомив державного виконавця Савостіну О.В., що підпише таку заяву, якщо боржник належним чином її оформить. Але Державний виконавець Савостіна О.В. жодним чином не відреагувавши, на неналежним чином заповнену боржником заяву-приєднання, 01.05.2024 року винесла вимогу про зобов`язання його подавати боржнику ті документи, які вже були йому подані у 2020 році. Це виглядає ніби суд зобов`язав його подавати ці документи повторно. Крім того, двічі за період виконавчого провадження звертався у представництво боржника на АДРЕСА_2 з пропозицією для виконання судового рішення оформити належним чином заяву-приєднання, щоб він її підписав. Обидва рази представники боржника заявили, що їм нічого не відомо про існування судового рішення, яке потрібно виконувати.

Представником ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» подано до суду заперечення на скаргу, відповідно до яких вказано наступне. Товариство вважає скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2023 року по справі № 202/6619/20 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» укласти з ОСОБА_1 договір на постачання електричної енергії. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Порядок укладання договорів на роздрібному ринку електричної енергії визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕП) від 14.03.2018 року №312 (ПРРЕЕ). Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» було опубліковано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у газеті «Вісті Придніпров`я» від 06.11.2018 № 84 (1984), а також розміщено на офіційному веб-сайті https://dnep.com.ua (нині - https://dp.yasno.com.ua). Відповідно до п. 9 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електроенергії» ОСР під час укладення із споживачами договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії (оформлення заяв-приєднання та паспортів точок розподілу) присвоює всім точкам розподілу електричної енергії за об`єктами існуючих споживачів ЕІС-коди за точками комерційного обліку відповідно до порядку, передбаченого Кодексом комерційного обліку, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311, та інших нормативно-правових актів НКРЕКП, а також актів адміністратора комерційного обліку. В паспорті точки розподілу, який видається ОСР, зазначаються вихідні технічні дані та суттєві умови без яких постачальник фактично не може укласти договір про постачання електричної енергії. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що для укладання договору на постачання електричної енергії, необхідно спершу укласти договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. З метою добровільного виконання рішення суду представником Товариства 01.12.2023 року було направлено електронного листа представнику АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" з проханням повідомити коли вони укладуть договір. 04.03.2024 року ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» отримало постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 202/6619/20, виданого 05.12.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про зобов`язання ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" укласти з ОСОБА_1 договір на постачання електричної енергії. Станом на дату відкриття виконавчого провадження інформація щодо укладання договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи розподілу на адресу Товариства не надходила. Стягувач також не звертався до Товариства с заявою про укладання договору. Як вбачається з автоматизованої системи виконавчого провадження, 23.02.2024 року в Першому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 74257450, боржником за яким є АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", а стягувачем ОСОБА_1 . Крім того, в рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2023 року по справі № 202/6619/20 судом було встановлено, що: «Таким чином, неправомірна відмова АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в укладанні договору з позивачем стала однією з підстав для відмови відповідачем ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в укладенні договору на постачання електричної енергії з позивачем.». Таким чином, вищенаведене свідчить, що Товариство з об`єктивних причин не мало змоги добровільно виконати рішення суду. Також, для виконання рішення суду з боку боржника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» необхідно волевиявлення стягувача, яке має формат чітко визначених Правилами документів, а саме подання заяви-приєднання. В судовому рішенні встановлено, що скаржник не надав для укладення договору повний пакет документів, а саме заяву-приєднання та паспорт точки розподілу/ передачі об`єкта (площадки вимірювання). Паспорт точки розподілу/передачі об`єкта (площадки вимірювання) ОСОБА_1 не надав через відсутність діючого договору з АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Судом також досліджені ці обставини: «Таким чином, неправомірна відмова АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в укладанні договору з позивачем стала однією з підстав для відмови відповідачем ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в укладенні договору на постачання електричної енергії з позивачем.». Судом також досліджувався факт того, що у 2020 році при звернення до ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" з метою укладення договору ОСОБА_1 не була подана заява-приєднання, як того вимагають Правила роздрібного ринку електричної енергії. 05.03.2024 року Товариству стало відомо, що 27.02.2024 року АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" було укладено договір з ОСОБА_1 про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. З метою добровільного виконання рішення суду, того ж дня електронною поштою Товариство направило ОСОБА_1 для підписання заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. 06.03.2024 року від Стягувача електронною поштою надійшла Заява з пропозицією прибрати пункт щодо заборгованості. 07.03.2024 року Товариством вдруге направлено на адресу стягувача для підписання заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. 11.03.2024 року від Скаржника надійшли зауваження щодо доводів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» від 07.03.2024 року. Підписана заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на адресу Товариства не надходила. Товариством з метою виконання рішення суду, втретє було направлено на адресу стягувача заяву - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з відповіддю на звернення стягувача. 29.04.2024 року на адресу Товариства надійшла заява ОСОБА_1 в якій він зазначив, що надіслана йому заява - приєднання не відповідає вимогам діючого законодавства. Указане Стягувачем в своїй заяві посилання на заяву - приєднання не є посиланням на заяву - приєднання до типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що є додатком № 6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії. В своїй заяві Стягувач посилається на заяву приєднання, яка укладалася відповідно до п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до якого: укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Тобто, вказана форма заяви приєднання застосовувалась в 2018-2019 роках споживачами, у яких були чинні договори постачання електричної енергії з постачальником за регульованим тарифом, під час автоматичного переходу до постачальника універсальної послуги. Проте у стягувача був відсутній чинний договір про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, він взагалі не був споживачем. Таким чином, заява приєднання, на яку посилається ОСОБА_1 в своєму листі не може бути використана для приєднання до договору поставки електроенергії. Отже, постачальник електричної енергії не міг самостійно врегулювати відносини постачання енергії споживачу без згоди споживача та надання ним відповідних документів встановлених Правилами. Фактично своїми діями, щодо не підписання заяви - приєднання стягувач перешкоджав виконанню рішення суду. 09.05.2024 року за вих. № 24783/ DNEP Товариством на адресу Стягувача було направлено заяву приєднання складену за формою додатку 1 до типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що є додатком до Правил. З метою виконання рішення суду головним державним виконавцем Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса) Савостіною О. В. було призначено на 14.05.2024 року о 10.00 годині виконавчі дії, та зобов`язано ОСОБА_1 надати документи відповідно до вимоги державного виконавця від 01.05.2024 року за вих. № 57584/6. На вимогу головного державного виконавця, Стягувачем не було надано документи про що виконавцем було складено акт державного виконавця від 14.05.2024 року, та призначено повторно виконавчі дії на 21.05.2024 року. І лише 21.05.2024 року Стягувачем частково було виконано вимогу головного державного виконавця та надано підписану заяву- приєднання. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державним виконавцем Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано заперечення на скаргу, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання. Скарга вмотивована тим, що скаржник вважає незаконним зобов`язання державного виконавця надати документи, які ним вже були подані в 2020 році. З даною скаргою не згодні з таких підстав: згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження з примусового виконання: виконавчого листа № 202/6619/20 виданого 05.12.2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська зобов`язати ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги", код ЄДРПОУ 42082379 укласти з ОСОБА_1 договір на постачання електричної енергії. 26.02.2024 року, керуючись ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією. В порядку ч. 6 ст .26 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові про відкриття від 26.02.2024 року державним виконавцем відділу зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. 28.03.2024 року на адресу відділу надійшла заява ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги», з інформацією про те, що заява - приєднання від 06.03.2024 року ОСОБА_1 не підписана з причин зазначення в заяві- приєднання суми заборгованості. 07.03.2024 року ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги», повторно направили заяву -приєднання до стягувача на що отримали зауваження та підписана заява-приєднання на адресу ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги», не надходила. 01.04.2024 року на електронну адресу відділу надійшла заява стягувача в якій він зазначає доводи з приводу не підписання заяви-приєднання яка була двічі направлена на його адресу. 30.04.2024 року на адресу відділу надійшла заява ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги», з повідомленням, що заява приєднання яка в-третє направлена на адресу стягувача не була підписана ним із зазначенням, що надіслана заява - приєднання не відповідає вимогам додаткам до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 із зазначенням посилання на нормативний акт. В резолютивній частині виконавчого листа № 202/6619/20 виданого 05.12.2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська зазначено: зобов`язати ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги", код ЄДРПОУ 42082379 укласти з ОСОБА_1 договір на постачання електричної енергії. Але не зазначено в який спосіб необхідно укласти договір. Ознайомившись з мотивувальною частиною рішення, в якій судом повно та всебічно досліджено матеріали справи та зазначено висновок про те, що після врегулювання заявником договірних відносин з оператором системи розподілу, для врегулювання договірних відносин з постачання електричної енергії, заявнику необхідно надати до ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» заяву - приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг разом із документами, визначеними Правилами та надати документ за яким зареєстроване право власності на іншу частину квартири АДРЕСА_1 . Судом встановлено, що укладання договору відбувається відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Про це зазначає і стягувач в заяві від 28.04.2024 року, яка адресована ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги». Ознайомившись з мотивувальною частиною рішення, заявами сторін виконавчого провадження та у зв`язку з тим, що в резолютивній частині виконавчого листа по справі 202/6619/20 та в мотивувальній частині Рішення Красногвардійського районного суду не зазначено, що для укладання договору та підписання заяви-приєднання необхідно використовувати документи які були надані скаржником у 2020 році , державний виконавець прийняв рішення направити скаржнику вимогу від 01.05.2024 року та зазначив, що з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2023 року по справі № 202/6619/20 провадження № 2/204/122/23 та керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження» надати до відділу документи які необхідні для укладання договору відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, а саме: заяву-приєднання для подальшої передачі боржнику - ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" для укладення відповідного договору; Копії документів визначених в п. 3.1.12 ПРРЕЕ , а саме: копію паспорта (для фізичних осіб); копію документа, що підтверджує право власності чи користування об`єктом; паспорт точки розподілу/передачі об`єкта (площадки вимірювання). 21 травня 2024 року в приміщенні Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за адресою: м. Дніпро, вул. Винниченка, 2, в присутності сторін виконавчого провадження скаржником було передано державному виконавцю підписану заяву - приєднання, яка в подальшому передана представнику ТОВ Дніпропетровські енергетичні послуги, для підписання, про що державним виконавцем було складено відповідний акт. 28.05.2024 року на адресу відділу надійшла заява ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги» якою вони повідомляють про укладання з ОСОБА_1 договору про постачання електричної енергії універсальних послуг та відкриття особового рахунку. Таким чином, на підставі вищезазначеного вважаємо, що правові підстави в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування вимоги державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савостіної Олени Валентинівни від 01.05.2024 року у виконавчому провадженні 74263618 - відсутні так як вчинені державним виконавцем дії були направлені на виконання вимог резолютивної частини виконавчого листа.

Скаржник в судовому засіданні просив задовольнити скаргу, та вказав, що державний виконавець не мав права виносити вимогу та витребувати у нього документи, для виконання рішення суду, оскільки він є стягувачем, а не боржником. Вказав, що якщо виконавцю не було зрозуміло як виконувати рішення суду він мав право звернутися до суду за роз`ясненнями.

Представник Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, вказала, що діяла в рамках чинного законодавства. Крім того, скаржником було передано державному виконавцю підписану заяву - приєднання.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, вказала, що вимога виконавця є законною та підлягає виконання. Крім того, скаржником було передано державному виконавцю підписану заяву - приєднання.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні було оглянуто виконавче провадження №74263618, щодо примусового виконання виконавчого листа №202/6619/20 виданого 05.12.2023 року.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2023 року у справі №202/6619/20 визнано незаконною відмову Акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпровські електромережі», в укладенні договору без надання ІПН; визнано незаконною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» в укладенні публічного договору на підставі того, що судове рішення у справі 202/791.19 не встановлює права власності позивача; зобов`язано Акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпровські електромережі» укласти з Онуфрієвим. Валерієм Андрійовичем договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» укласти з ОСОБА_1 договір на постачання електричної енергії; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» здійснити перерахунок за спожиту ОСОБА_1 електроенергію за адресою; АДРЕСА_3 , проведену за тарифом 1,68 грн./ кВт/ч, відповідно до фактичного споживання.

На виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2023 року у справі №202/6619/20 видано виконавчий лист 05 грудня 2023 року.

Старшим державним виконавцем Соборного ВДВС у місті Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савостіною О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74263618 від 26 лютого 2024 року на підставі виконавчого листа №202/6619/20 виданого 05 грудня 2023 року.

01 травня 2024 року Старшим державним виконавцем Соборного ВДВС у місті Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савостіною О.В. винесено вимогу виконавця, відповідно до якої зобов`язано ОСОБА_1 надати державному виконавцю заяву -приєднання для подальшої передачі боржнику - ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" для укладення відповідного договору. Копії документів визначених в п. 3.1.12 ПРРЕЕ, а саме: копію паспорта (для фізичних осіб); копію документа, що підтверджує право власності чи користування об`єктом; паспорт точки розподілу/передачі об`єкта (площадки вимірювання).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Законом «Про виконавче провадження» не встановлено конкретних випадків, у яких складається вимога державного виконавця як така.

Але із норм закону в їх комплексі вбачається, що у державного виконавця є велика кількість прав, необхідних для належного забезпечення примусового виконання рішень, для реалізації яких він складає вимоги.

За п. 1.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За п. 1.9 вказаної Інструкції вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. За наявності в особи, яка зобов`язана вчинити дії, електронного кабінету в ЄСІТС вимога надсилається до електронного кабінету такої особи.

У ряді випадків законом встановлено складення вимог виключно у процесуальній формі постанов (наприклад у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника) державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів, в інших випадках таких імперативних правил не встановлено (наприклад вимога надати пояснення чи довідки, забезпечити огляд майна, про виклик посадових осіб з приводу виконавчих документів).

Отже, якщо законом прямо встановлено викладення вимоги державного виконавця у формі постанови, то вона так і повинна складатися. В інших випадках для реалізації своїх повноважень державний виконавець складає вимогу в простій письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За приписами ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 1.9 Інструкції вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Тобто, Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією, не встановлено заборони про зобов`язання державного виконавця складати вимогу виконавця, якою зобов`язувати стягувача надати необхідні документи для виконання рішення суду в межах виконавчого провадження.

Позиція ОСОБА_1 про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що не може бути їх визнано неправомірними лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавства прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Доводи скарги зводяться виключно до незгоди з видом застосованих засобів примусового виконання рішення, а в той же час не мотивуючи, в чому дії державного виконавця суперечать нормам Закону України «Про виконавче провадження» та порушують права скаржника.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Отже, суд не вбачає підстав для визнання вимоги державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савостіної О.В. від 01.05.2024 року у ВП №74263618 такою, що не відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження» та відсутні підстави для її скасування, враховуючи той факт, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій діяв в межах своїх повноважень.

Крім того, як було зазначено в судовому засіданні, 21.05.2024 року, в будівлі виконавчої служби, від стягувача представником боржника було отримано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, тобто вимога державного виконавця №57584/6 від 01.05.2024 року у ВП №74263618 виконана.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її скарги.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 12, 13, 51, 76-82, 89, 223, 247, 258-261, 263, 352-354, 416, 447, 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Соборний ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на дії/бездіяльність органу примусового виконання - відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення суддею в порядку ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова