ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 4823/259/22

Апеляційне провадження № 22ск/4823/20/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.,

учасники третейського розгляду:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк»

Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗИФ», ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи у залі суду справу за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28 листопада 2011 року у справі №6-665 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИФ», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по договору про надання траншу №SME0010077 від 20.03.2008 року та №SME0016798/1 від 21.08.2008 року,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28 листопада 2011 року, ОСОБА_2 22 вересня 2022 року (згідно з поштовим конвертом) подала заяву до Чернігівського апеляційного суду про скасування зазначеного рішення третейського суду. Одночасно в заяві просила поновити пропущений процесуальний строк на оскарження рішення третейського суду. Заява мотивована тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28 листопада 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИФ», ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість по договору про надання траншу №SME0010077 від 20.03.2008 року станом на 31.10.2011 року: пеня в сумі 25 718 250,39 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИФ», ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість по договору про надання траншу №SME0016798/1 від 21.08.2008 року станом на 31.10.2011 року: пеня в сумі 2 489 181,50 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИФ», ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 25500,00 грн. Заявниця вважає, що третейським судом рішення винесено з порушенням норм чинного законодавства, а саме: п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», оскільки справа не підвідомча третейському суду. ОСОБА_2 вказує, що до 18 серпня 2022 року їй не було відомо про існування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28 листопада 2011 року. Жодного процесуального документа від третейського суду вона не отримувала. Про оскаржуване рішення третейського суду дізналась з матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі. Також цією ухвалою зупинено провадження у справі до закінчення розгляду Першим сенатом Конституційного Суду України справи за конституційною скаргою громадянки Російської Федерації ОСОБА_4 за вхідним № 18/206 від 14.01.2019.

01 листода 2022 року до суду надійшли заперечення АТ «Альфа-Банк» в яких товариство просить у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду відмовити в повному обсязі. Вказує на те, що 27 лютого 2012 року заявниця вже зверталась до суду про скасування зазначеного рішення третейського суду, тому її доводи про час, коли вона дізналась про оскаржуване рішення, не відповідає дійсності. Звертає увагу суду, що вірний номер рішення третейського суду є 3594-12/303/11, а не як зазначила заявниця 6-665.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16 травня 2024 року поновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2012 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ЗИФ», ОСОБА_3 звертались до Новозаводського районного суду м. Чернігова з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28 листопада 2011 року у справі № 3594-12/303/11.

У задоволенні зазначеної заяви було відмовлено ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.03.2012 року, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14 червня 2012 року.

В подальшому на підставі ухвали Новозаводського районного суду Чернігівської області від 12.03.2012 року ухваленій у справі №6-665/12 було видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28 листопада 2011 року по цивільній справі № 3594-12/303/11 Третейського суду в складі третейського судді Поклад Д.В. (одноособово) за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИФ», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

На стадії відкриття провадження у справі суд був позбавлений можливості встановити факт наявності ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28 листопада 2011 року, яке повторно заявниця оскаржила до суду у вересні 2022 року.

З урахуванням викладеного, наявності ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду, яка унеможливлює повторне вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості заяви, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись ч.1 п.3 ст. 255, 454 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28 листопада 2011 року у справі №6-665 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИФ», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по договору про надання траншу №SME0010077 від 20.03.2008 року та №SME0016798/1 від 21.08.2008 року .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текс ухвали виготовлено 19.06.2024 року.

Суддя О.І.Онищенко