Справа № 203/1673/24
Провадження № 2/0203/969/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 11.09.2024 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через протилежні погляди на сімейне життя, припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, окреме проживання та неможливість примирення, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. Також позивачка зазначила, що від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на теперішній час є студенткою 1-го курсу Дніпровського національного університету ім.Олеся Гончара денного відділення бюджетної форми навчання, з терміном навчання до 30.06.2027 року. Посилаючись на те, що на теперішній час діти проживають разом із нею, відповідач участі в їх утриманні не приймає, хоча є здоровим та працездатним і має можливість надавати відповідну допомогу, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з дня подачі позову та до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років; а також аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по справі просила покласти на відповідача.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції, актовий запис №506.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони на теперішній час припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, позивачка згідно її пояснень в суді зазначила про неможливість примирення з відповідача та наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечував, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам сторін, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами.

Враховуючи положення ст.113 СК України та відсутність відповідних заяв позивачки, після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити без змін ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У постанові від 29.01.2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як встановлено судом, після припинення між сторонами шлюбних відносин та спільного проживання малолітня та повноліття донька сторін залишились проживати разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Повнолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час є студенткою 1-го курсу Дніпровського національного університету ім.Олеся Гончара денного відділення бюджетної форми навчання, з терміном навчання до 30.06.2027 року.

В зв`язку з навчанням на денній формі та необхідність приділяти вільний від навчання час для самостійної підготовки до учбового процесу, виконання навчальних завдань, донька не має можливості в повній мірі поєднувати навчання із роботою, самостійно заробляти собі на життя та за відсутності власних доходів потребує матеріальної допомоги з боку батьків, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням.

Як зазначила позивачка та не спростовано відповідачем, фактично такі витрати на утримання доньок несе позивачка. Відповідач участі в утриманні не приймає.

Також суд враховує відсутність відомостей, які б свідчили про неможливість відповідача за станом здоров`я, наявністю інших утриманців або з інших причин надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в цій частині, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з 04.04.2024 року (дня пред`явлення позову) та до закінчення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років; а також стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 04.04.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. за задоволену вимогу про розірвання шлюбу, а також на користь держави судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. (по 1211 грн. 20 коп. за кожну з двох задоволених вимог про стягнення аліментів).

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,56,112,113,141,180,181,182,183,191,198-200 СК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,258,259,263-268,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 11 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції, актовий запис №506 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з 04 квітня 2024 року та до закінчення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 04 квітня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 червня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак