Справа № 296/7978/24
Р І Ш Е Н Н Я (ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:головуючого судді Шкирі В.М., за участю секретаря судового засідання Сейко Л.В., в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Андрія Віталійовча до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024 представник позивача адвокат Ковальчук А.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , зі змісту якого просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на підставі судового наказу Богунського районного суду м.Житомира від 16.04.2018 по справі № 295/4061/18 на користь позивачки, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2018 до досягнення повноліття.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 16.04.2018 року Богунським районним судом м.Житомира видано судовий наказ №295/4061/18 по справі № 295/4061/18, згідно якого з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2018 до досягнення повноліття.

Зазначає, що на даний час розмір аліментів на дану складає 1598,00 грн.

Представник позивача наводить правові підстави для зміни розміру аліментів, посилаючись на ст. 192 СК України, яка передбачає можливість зміни розміру аліментів у зв`язку зі зміною матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів. Представник позивача вважає, що сума стягуваних рішенням суду аліментів є недостатньою для утримання дитини відповідного віку, у зв`язку із чим останній звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача та сам позивач у судове засідання не з`явилися, при позові наявна заява представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача , не заперечують щодо заочного розгляду справи (а.с. 6).

12.11.2024 від ОСОБА_4 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи №296/7978/24.

Надаючи оцінку вищевказаній заяві суд виходить з наступного.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлені Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону під обов`язковим реквізитом електронного документа розуміють обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Згідно приписів статей 5-7 Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Крім того, відповідно до підпункту 8.2.23. Положення про порядок використання ресурсів локальної комп`ютерної мережі в Державній судовій адміністрації України, територіальних управліннях Державної судової адміністрації України, місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 04.12.2013 N 164, обробці не підлягають електронні листи, в яких відсутня зворотна електронна адреса, зворотна адреса невідома та в тексті листа відсутній підпис, за яким можливо ідентифікувати відправника. Відкривати файли, що приєднані до таких електронних листів, суворо забороняється.

З урахуванням викладеного слід зазначити, що при використанні електронного документообігу мають застосовуватися електронні цифрові підписи. Саме такі підписи надаватимуть можливість ідентифікувати автора документа, а також підтверджуватимуть, що відповідний документ є оригіналом.

У такому випадку офіційний документ, що надходить на електронну адресу суду без електронного цифрового підпису його автора не має юридичної сили, підстави для обліку такого документа відсутні.

Матеріали справи містять відомості, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про розгляд справи №296/7978/24 в Колольовському районному суді 12.11.2024 о 11-00 годині - 28.10.2024 року.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

01.11.2024 повістка-повідомлення, що направлялася відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 повернута до суду. Згідно довідки Укрпошти від 28.10.2024 причина невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою .

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Позивач до реєстрації шлюбу 25.08.2017 з ОСОБА_5 , мала прізвище, ім`я, по батькові " ОСОБА_6 " (а.с.15)

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі,під час якого народилася дитина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 21.03.2017 року у справі №296/9273/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. Неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на подальше проживання та виховання з матір`ю ОСОБА_6 (а.с. 12-13).

Богунським районним судом м.Житомира від 16.04.2018 року видано судовий наказ №295/4061/18 по справі № 295/4061/18 з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2018 до досягнення повноліття (а.с. 11).

21.05.2018 Корольовським ВДВС здійснюється примусове виконання судового наказу по справі № 295/4061/18 (а.с.16)

З 06.08.2018 позивач та дитина сторін зареєстровані в АДРЕСА_2 (а.с.9,10,35)

У відповідь на запит Корольовського ВДВС у м.Житомирі Пенсійний фонд України 22.08.2024 повідомив, що ОСОБА_2 отримує доходи у в/ч НОМЕР_2 (а.с.17)

За довідкою в/чА0281 ЗСУ від 18.05.2024 №2608/убд ОСОБА_2 з 01.12.2022 по 31.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення охорони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в н.п.Мар`їнка (а.с18), що стало підставою для надання відповідачу статусу учасника бойових дій З 05.04.2024 ОСОБА_2 має статус УБД, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с.19)

Згідно довідки форми ОК-5, ОК-7 Пенсійного фонду України відповідач у 2018 році мав доходи в сумі 3723,00 грн за рік. У 2019 році дохід відповідача складав 50076,00 грн за рік, у 2020 році- 57784,00 грн в рік, у 2021 році - 65800,00 грн в рік (а.с. 21,22 )

З довідки про виплату грошового забезпечення №22/4714 від 30.10.2024, яка надійшла до суду з в/ч НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_2 з липня 2024 отримує грошове забезпечення в розмірі 23421,30 грн. (а.с. 90).

З відповіді Державної податкової служби вбачається, що відповідачу у 1 кварталі 2023 року нараховано в/ч НОМЕР_4 -165907,53 грн, у 4 кварталі 2023 року нараховано в/ч НОМЕР_5 - 79240,05 грн, у І кварталі 2024 року в/ч НОМЕР_6 нараховано - 27445,70 грн., у 2 кварталі 2024 року в/ч НОМЕР_2 - 88151,97 грн та 67676,22 грн від в/ч НОМЕР_6

Таким чином суд встановив, що батько неповнолітньої дитини сплачує за рішенням суду (судовим наказом) на її утримання - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2018 до досягнення повноліття, що наразі становить лише 1598,грн

Мати дитини , наразі бажає змінити спосіб стягнення аліментів на частку заробітку(доходів) батька дитини.

Отже існує спір з приводу утримання малолітньої дитини, що регулюється нормами Сімейного кодексу України.

Розглянувши спір по суті суд прийшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частинами 1,3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Аналогічний висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, зроблено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13

Під час розгляду справи суд встановив, що Богунським районним судом м.Житомира від 16.04.2018 року видано судовий наказ №295/4061/18 по справі № 295/4061/18 з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2018 до досягнення повноліття (а.с. 11).

Станом на 29.08.2024 (день звернення до суду) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має 10 повних років, отже відповідно до норм Закону України "Про державний бюджент на 2024 рік" мінімальний гарантований розмір аліментів становить для дітей від 6 до 18 років 1 598 грн (прожитковий мінімум 3 196 грн)

Отже, представник позивача звернувся до суду та обгрунтував свою заяву тим, що після присудження судом аліментів у 2018 році у платника аліментів суттєво змінився матеріальний стан, він є військовослужбовцем та отримує суттєві доходи, при цьому інших дітей не має, що є підставою для зміни способу присудження аліментів на частку доходу відповідача, а саме 1/4.

Згідно довідки форми ОК-5, ОК-7 Пенсійного фонду України відповідач у 2018 році мав доходи в сумі 3723,00 грн за рік. У 2019 році дохід відповідача складав 50076,00 грн за рік, у 2020 році- 57784,00 грн в рік, у 2021 році - 65800,00 грн в рік (а.с. 21,22 )

З довідки про виплату грошового забезпечення №22/4714 від 30.10.2024, яка надійшла до суду з в/ч НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_2 з липня 2024 отримує грошове забезпечення в розмірі 23421,30 грн. (а.с. 90).

З відповіді Державної податкової служби вбачається, що відповідачу у 1 кварталі 2023 року нараховано в/ч НОМЕР_4 -165907,53 грн, у 4 кварталі 2023 року нараховано в/ч НОМЕР_5 - 79240,05 грн, у І кварталі 2024 року в/ч НОМЕР_6 нараховано - 27445,70 грн., у 2 кварталі 2024 року в/ч НОМЕР_2 - 88151,97 грн та 67676,22 грн від в/ч НОМЕР_6

З`ясовуючи наявність підстав для зміни способу стягнення та розміру аліментів суд також враховує наступне.

Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,192 СК України.

Вирішуючи спір, суд враховує, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням, в зв`язку зі зміною матеріального становища відповідача через збільшення витрат на утримання дітей є недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини, водночас стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його частці доходу батька дитини, а саме 1/4 частина доходів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведене, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дітини, враховуючи платоспроможність відповідача (його матеріальний стан значно покращився в порівнянні з 2018 роком про що свідчать довілки Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7 ) відсутність підтверджень щодо наявності витрат на утримання майна або витрат на себе за станом здоров`я, у такому розмірі, що не дозволяють сплачувати 1/4 частину доходів суд вважає , що законним та справедливим у даному конкретному випадку буде змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду в силу положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

При цьому суд враховує, що відповідач має статус УБД з 05 квітня 2024 року та є військовослужбовцем.

Разом з цим за приписами п.12,13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

- військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

- учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

Справа про стягнення аліментів не стосується виконання відповідачем військового обов`язку, а також захисту його прав під час виконання службових обов`язків та не пов`язана з порушенням його прав, отже відповідач має сплатити судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 287 - 289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Андрія Віталійовича до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої доньки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , на підставі судового наказу Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2021 року (№ 295/4061/18) з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття на частку від заробітку відповідача.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , повноліття

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подання до Корольовського районного суду м.Житомира заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Cуддя В. М. Шкиря