Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/172/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.10.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: Кривенко О.В.,

при секретареві: Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Доманівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 39 360,00 грн, інфляційні витрати в сумі 10 902,72 грн, три відсотки річних в сумі 2 390,72 грн, а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн, та витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.09.2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 4718380 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кошти у розмірі 12 000,00 грн, строком на 30 днів, із процентною ставкою 1,90 % в день.

ТОВ «Авентус Україна» було належним чином виконано зобов`язання за вказаним договором та надано в користування відповідача зазначену суму кредиту.

02.10.2021 р. відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5 130,00 грн. у зв`язку з чим, відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 01.11.2021 р.) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

01.11.2021 р. відповідач свої зобов`язаний перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим у відповідача перед товариством утворилася заборгованість, яка із врахуванням здійснених платежів, становить суму в розмірі 39 360,00 грн., з яких: 12 000,00 грн - тіло кредиту, 27 360,00 грн - нараховані проценти.

17.01.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги по вказаному кредитному договору.

Отже до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу №17.01/23-Ф перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі 39 360,00 грн.

Станом на 09.02.2024 р. заборгованість склала: сума кредиту 12 000,00 грн., сума процентів за користуванням кредитом 27 360,00 грн. всього 39 360 грн.

Крім того, в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань по вказаному договору позивач вказує, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні витрати в сумі 10 902,72 грн. та три відсотки річних в сумі 2 390,72 грн., які позивач просив стягнути з відповідача, а також 2 422,40 грн. судового збору та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути вказані суми із відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

Ухвалою судді Доманівського районного суду миколаївської області від 14.03.2024 р. у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Від представник відповідача ОСОБА_1 - адвоката Каратассо Л.Г. До суду надійшла заява в якій просить суду скасувати в частині стягнення інфляційних витрати (10 902,72 грн) та 3% річних (2 390,72 грн).

Вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача згідно ст. 625 ЦК України інфляційних витрати за лютий-грудень 2022 р. та за 2023 року та 3% річних за період з 31 січня 2022 року по 09.02.2024 року.

Доводить, що відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, внесеного Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», позичальник звільняється від відповідальності по ст. 625 ЦК України, тому відсотки нараховані позивачем після 23 лютого 2022 року, стягнуті безпідставно.

Також представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Каратасо Л.Г. До суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 5 000,00 грн., яка буде розумною та співмірною та розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. Суду подали заяву, в якій просили здійснити розгляд справи без їх участі, та задовольнити позов частково, посилаючись на підстави, як викладені у письмовій заяві.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4718380 про надання споживчого кредиту.

Договір відповідачкою підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А124709.

Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів.

Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1 Кредитного договору).

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.5. 1Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день.

Відповідно до п. 1.6 - п. 1.8.2 Кредитного договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24 079,41% річних; за зниженою ставкою 7 497,59 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 18 840,00 грн.; за зниженою ставкою 17 130,00 грн.

Згідно з п. 5.4 Договору споживач зобов`язалася у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штраф та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

Договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua .

Також, 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 підписано електронним підписом-одноразовим ідентифікатором А124709 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором № 4718380 від 03.09.2021 року, Паспорт споживчого кредиту, які містять умови кредиту, процентні ставки.

Листом генерального директора ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 20 січня 2023 року вих. № 2353 на адресу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомлено про успішність наступної операції згідно з договором з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № 087/20-П від 08 липня 2020 року: 986228212 на суму 12 000 грн 03 вересня 2021 року о 08 год. 44 хв., номер замовлення 22353200, номер картки: НОМЕР_1 .

Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

Відповідно до карти обліку укладеного з ОСОБА_1 договору № 4718380 від 03 вересня 2021 року загальна сума заборгованості становить 39 360,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - тіло кредиту, 27 360,00 грн. - нараховані проценти.

17 січня 2023 р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як клієнтом та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» як фактором, було укладено Договір факторингу № 17-01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором до ОСОБА_1 .

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило ОСОБА_1 , шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем.

ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого у зобов`язанні є ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, однак, відповідач,

отримавши кредитні кошти, належним чином не виконала свої обов`язки за договором, та доказів на спростування позовних вимог та розміру заборгованості суду надано не було.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення, позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 39 360,00 грн, з яких: 12 000,00 грн. - тіло кредиту, 27 360,00 грн - нараховані проценти, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Так, відповідач оскаржує в частині стягнення нарахованих у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних витрат з лютого 2022 року по грудень 2022, за 2023 рік у сумі 10 902,72 грн., та 3% річних з 31.01.2022 р. по 09.02.2024 р. у сумі 2 390,72 грн.

Із позовної заяви вбачається, що у зв`язку з простроченням ОСОБА_1 грошового зобов`язання за кредитним договором позивач, крім заборгованості по кредиту, просив стягнути інфляційні витрати та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Кредит відповідачу надавався строком на 30 днів з 03.09.2021 року по 03.10.2021 року на умовах нарахування процентів за користування кредитом відповідно до Розділу 1 Договору, а також сплати штрафів, пені (у разі наявності) та інших платежів передбачених Договором.

Відповідно до п.п. 7.1., 7.2. кредитного Договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору.

Порушенням умов цього Договору є його невиконання або не належне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається із наведеного у позовній заяві розрахунку, інфляційних витрат з лютого 2022 року по грудень 2022, за 2023 рік у сумі 10 902,72 грн., та 3% річних з 31.01.2022 р. по 09.02.2024 р. у сумі 2 390,72 грн.

Згідно із п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває на цей час.

Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування,

підстави для нарахування та стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми боргу відсутні.

Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних, як захід відповідальності, за період включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, нараховані позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по грудень 2022 р., за 2023 рік стягненню із відповідача не підлягають.

При цьому, за встановлених обставин справи, вимоги про стягнення 3% річних за 31.01.2022 р. по 09.02.2024 р. підлягає частково лише за період з 31.01.2022 р. по 23.02.2022 р. у сумі 74,41 грн. (39 360 грн х 3%) : 100 : 365 : 23).

Виходячи з вищевикладене, підлягає скасуванню частково в частині задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» про стягнення з ОСОБА_1 інфляційних витрата та 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 4718380 від 03.09.2021 року та про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат за період лютого 2022 року по грудень 2022 р., за 2023 рік, а також зміні в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» підлягає частковій компенсації 1 814,27 грн. фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надання адвокатом Столітнім М.М. позивачу адвокатських послуг при розгляді справи в суді підтверджується, зокрема, ордером на надання правничої допомоги в Доманівському районному судді Миколаївської області суді від 09.02.2024 р., договором про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ОСОБА_3 , звітом про надання правової допомоги від 09 лютого 2024 року по вказаному договору, платіжною інструкцією №3401 від 13.02.2024 року на суму 10 000,00 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт та часом витраченим на їх виконання, часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», суд дійшв висновку, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.4,13,81,141,263-265,268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2) заборгованість за кредитним договором в сумі 39360 ( тридцять дев`ять тисяч триста шістдесят грн).

У задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат - відмовити.

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за період з 31.01.2022 року по 23 лютого 2022 року задовольнити та стягнути 74 грн 41 коп (сімдесят чотири грн 41 коп)

У задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за період з 24.02.2022 року по 09.02.2024 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1814.27 (одну тисячу вісімсот чотирнадцять) грн та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.10.2024року

Суддя : О. В. Кривенко