Справа №463/6625/24
Провадження №2/463/1466/24
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

12 листопада 2024 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань Онишкевича О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, згідно з яким просить: визнати транспортний засіб автомобіль марки FORD, модель FUSION, тип ТЗ загальний легковий хетчбек, рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; виділити на праві власності ОСОБА_2 транспортний засіб марки FORD, модель FUSION, тип ТЗ загальний легковий хетчбек, рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за половину вартості транспортного засобу марки марки FORD, модель FUSION, Тип ТЗ загальний легковий хетчбек, рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_1 , у розмірі 83720 (вісімдесят три тисячі сімсот двадцять) гривень; покласти на відповідача судові витрати. В порядку підготовки до судового розгляду просить допитати її у якості свідка.

Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 16 липня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 18 липня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження у такій, призначено підготовче засідання на 20 вересня 2024 року.

В підготовчому засіданні 20 вересня 2024 року в розгляді справи було оголошено перерву для надання відповідачу можливості ознайомитись з матеріалами позову та подати відзив.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 12 листопада 2024 року.

Водночас 11 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 у якій повідомляє, що спір між сторонами врегульовано в позасудовому порядку, у зв`язку з чим просить залишити позов без розгляду та в порядку ст. 142 ЦПК України вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. Вказує, що наслідки залишення позову без розгляду, передбачені статтею 257 ЦПК України, їй роз`яснені та зрозумілі.

В судове засідання 12 листопада 2024 року позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце такого, не з`явились, явку представників не забезпечили, клопотання про відкладення розгляду справи не подали.

За таких обставин, з врахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про залишення позову без розгляду за відсутності учасників справи. Окрім того у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зокрема згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Так відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

При цьому у постанові Верховного Суду від 7 лютого 2020 року у справі № 161/6486/18 (провадження № 61-44372св18) викладено правову позицію, відповідно до якої виходячи з системного аналізу зазначених норм процесуального права, подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду є правом позивача і таке право не може бути обмежене судом. Разом з тим, в силу положень зазначених вище норм, відмова в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду, поданої під час розгляду справи, свідчить про надмірний формалізм та обмеження прав позивача. Крім того, залишення позову без розгляду не порушує будь-яких прав відповідача.

Відтак, оскільки позивач подала заяву про залишення позову без розгляду до судового засідання, а відтак до початку розгляду справи по суті, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та волевиявлення сторони, а також те, що залишення позову без розгляду не порушує будь-яких прав відповідача,такий позов слід залишити без розгляду.

Окрім того згідно з ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Водночас, хоч позивач в поданій заяві посилається на положення ст. 142 ЦПК України, згідно з ч. 1 даної статті передбачено, що суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

А ч. 3 такої визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Водночас, поняття відмови позивача від позову не є тотожним поданню позивачем заяви про залишення позову без розгляду, оскільки дані дії мають різні процесуальні наслідки, відповідно до ч. 3 ст. 206 та п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, та згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відтак положеннями ст. 142 ЦПК України не передбачено можливості повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у разі подання заяви про залишення позову без розгляду.

Окрім того пункт 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З наведеного вбачається, що даним пунктом передбачено ряд винятків, коли судовий збір не повертається при залишенні заяви без розгляду, зокрема якщо така заява залишена без розгляду за заявою (клопотанням) позивача.

Враховуючи наведене вище, те, що суд прийшов до переконання про залишення позову без розгляду у зв`язку з поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду, а тому заява останньої в частині повернення їй 50 відсотків судового збору, сплачений нею за подання позовної заяви, до задоволення не підлягає.

З врахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 13, 49, 142, 223, 247, 257, 260, 261, 353-355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без розгляду.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Стрепко Н.Л.