ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2969/24
Провадження № 2/210/1195/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 листопада 2024 року м. Кривий Ріг
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Біди А.В.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканов Роман Іванович про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини -
23 травня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканов Роман Іванович про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та просив суд встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав постійно разом із спадкодавцем, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_4 , після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину, згідно ст. 1268 ЦК України. 21.12.2023 року нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканов Р.І. за його заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрував спадкову справу №158/2023. Заповіт за життя мати не склала. 21.12.2023 року для встановлення місця відкриття спадщини та встановлення кола спадкоємців нотаріусом сформовано довідку про останню адресу реєстрації його померлої матері. Згідно отриманої інформації, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 була зареєстрована на смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із спадкоємцем на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та позивач по справі. За вказаною довідкою приватним нотаріусом встановлено, що позивач, як син померлої та чоловік померлої ОСОБА_5 , фактично прийняли спадщину. ОСОБА_6 прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідач по справі з померлою ОСОБА_4 фактично не проживав, що зокрема, підтверджується ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2021 року по справі №210/6860/20 та відсутні документи, які підтверджують факт родинних стосунків відповідача з померлою. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 04 червня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного. (а.с. 28)
Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 48-49)
Присутні у судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та посилаючись на обґрунтування наведені у позовній заяві, просили суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання призначені судом на 16 липня 2024 року, 16 вересня 2024 року, 15 жовтня 2024 року та 07 листопада 2024 року присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток про призначення дати судового засідання та направлення поштової кореспонденції за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, які повернулись на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання» та шляхом розміщення оголошення на офіційному від сайті «Судова влада України».
Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 11 ч.7 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Частиною 3 та частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа по справі приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканов Р.І. в судовому засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_1 , про що 12 лютого 1983 року складено відповідний актовий запис №154. Батьками дитини зазначені: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.02.1983 року (а.с. 5).
17 червня 2020 року ОСОБА_4 , про відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 18 червня 2020 року складено відповідний актовий запис №909, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 18.06.2020 року. (а.с. 6)
Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановим Р.І. було заведено спадкову справу за №158/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
Ухвалою суду від 04 червня 2024 року витребувано приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №158/2023, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с. 29)
З копії спадкової справи №158/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 судом встановлено, що 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яке прийнято ним згідно ч.3 ст. 1268, ст. 1261 ЦК України. (а.с. 56)
Відповідно до Свідоцтва про смерть яке видане повторно серії НОМЕР_3 від 20.12.2023 року, ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_5 (а.с. 61)
Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановим Р.І. вих. №42/02-31 від 26.02.2024 року, відмовлено ОСОБА_1 , у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину. (а.с. 74)
Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано з архіву Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справу №210/6860/20, провадження 6/210/15/21. (а.с. 48-49)
З дослідженої в судовому засіданні цивільної справи №210/6860/20, провадження №6/210/15/21, встановлено, що 11 грудня 2020 року начальник відділу Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Давиденко Л. звернулася до суду з заявою про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Державним виконавцем 10.06.2019 року, 09.09.2019 року, 23.12.2019 року здійснювалися виходи за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, двері квартири ні то не відчиняє. (арк. цив. спр. №210/6860/20 17-19)
Державним виконавцем на адресу мешкання боржника АДРЕСА_1 , 09 січня 2020 року за вих. №1460, направлено виклики державного виконавця для явки боржника до відділу ДВС. (арк. цив. спр. №210/6860/20 20)
Відповідно до Рапорта ДОП СП Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Насірова Н.Р., за адресою мешкання ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відчинив, при спілкуванні з сусідами було встановлено, що останній на протязі 6 місяців за вказаною адресою не з`являвся, місце знаходження останнього не відоме. (арк. цив. спр. №210/6860/20 39)
Відповідно до Листа начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Велічаюк Д. вих. №21/15/3998-20 від 19.10.2020 року вбачається, що останнім повідомлено начальника Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що під час виконання співробітниками Металургійного районного відділу з питань пробації судового рішення стало відомо, що правопорушник ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , не мешкає. Місце проживання останнього не відомо, що унеможливлює привести постанову суду до виконання. У зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.19 ЗУ «Про пробацію» від 05.05.2015 року та ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року просили звернутися до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. (арк. цив. спр. №210/6860/20 34)
Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року подання начальника відділу Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Давиденко Лариси про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено. Оголошено розшук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Допитана у судовому засіданні 07 листопада 2024 року свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона давно знає сім`ю позивача, є їх сусідкою. На момент смерті матері позивача Поліни, за вказаною адресою проживали лише її син та чоловік. Невдовзі після смерті ОСОБА_9 , помер її чоловік. В квартирі продовжував проживати їх син позивач по справі.
Допитана у судовому засіданні 07 листопада 2024 року свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона давно знає сім`ю позивача, є їх сусідкою. На момент смерті матері позивача Поліни, за вказаною адресою проживали лише її син та чоловік. Їй відомо, що за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_11 , проте він фактично там не проживав, оскільки ще за довго до повномасштабного вторгнення покинув України та переїхав до російської федерації.
Допитана у судовому засіданні 07 листопада 2024 року свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона давно знає сім`ю позивача, є їх сусідкою. У квартирі АДРЕСА_3 проживали позивач ОСОБА_13 , його мати ОСОБА_9 та його батько ОСОБА_14 . Спочатку померла мати, потім батько та в квартирі залишився проживати ОСОБА_13 . Їй відомо, що у вказаній квартирі був зареєстрований ОСОБА_15 , проте він виїхав на постійне проживання до міста Москва російської федерації, ще за довго до смерті матері позивача Поліни.
Проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
У встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або відмову від її прийняття відповідач ОСОБА_3 не звертався. Спадкову справу заведено 21 грудня 2023 року на підставі заяви про прийняття спадщини позивача ОСОБА_1 .
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Під час вказаної справи судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , як позивач, так і відповідач були зареєстровані за місцем фактичного проживання спадкодавця: АДРЕСА_1 . Водночас фактичне місце проживання ОСОБА_3 було відмінним, останні роки він не проживав за цією адресою, а проживав за іншими адресами.
Наведені обставини сторонами не заперечуються та матеріалами справи не спростовано.
Отже, оскільки ОСОБА_3 був зареєстрований, проте не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому ОСОБА_3 як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , а отже, не набув права на спадкове майно.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 лютого 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 128, 130, 141, 212, 215, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 29, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268, 1270 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканов Роман Іванович про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав постійно разом із спадкодавцем, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. Ю. Вікторович