Справа № 583/3491/24
06 листопада 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого Плотникової Н.Б.
при секретарі Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом
до Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
09.07.2024 р. представник позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра по лінії матері позивачки - ОСОБА_5 . В 2023 р. до позивачки довели копію заповіту ОСОБА_5 від 31.08.2012 р. Через свою хворобу та відсутність відомостей про наявність заповіту позивачка не подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, тому просить визнати причини пропуску строку поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Представник позивачки адвокат Цуркан В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник відповідача - Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить розглядати справу без участі представника.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву не надали, справа розглядається в порядку заочного провадження.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України про спадкове право.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 31.01.2022 р. Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 43).
Згідно з договором дарування від 22.07.1992 р., зареєстрованим в реєстрі за №184, ОСОБА_5 належав на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).
Відповідно до довідки ЖБК «Мистецтвознавець» від 07.12.2016 №07/12 ОСОБА_5 була власником кооперативної квартири АДРЕСА_2 , що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.01.2017 №77835890, інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.02.2023 р. №324301507 та №324302837 (а.с. 68-69, 76-77, 78-79).
Відповідно до заповіту від 06.09.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. та зареєстрованого в реєстрі за №1031, ОСОБА_5 належну їй квартиру АДРЕСА_2 , належну їй пенсію із відповідними грошовими доплатами, індексацією та іншими нарахуваннями, заповіла ОСОБА_6 . У разі, коли ОСОБА_6 помре до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від її прийняття чи буде усунений від права на спадкування, вищезазначене майно, заповіла ОСОБА_3 (а.с. 48).
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.06.2022 р. №69180521 вбачається, що заповіт від 31.08.2021 з реєстр. №3198 та заповіт від 06.09.2018 з реєстр. №1031 є чинними (а.с. 46-47).
На підставі заяви ОСОБА_3 від 11.06.2022 після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. 11.06.2022 була заведена спадкова справа №5/2022, що підтверджується копією цієї спадкової справи та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.06.2022 р. №69180514 (а.с. 36-88, а.с. 45 зворот).
22.09.2022 р. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. надійшла заява ОСОБА_4 від 15.09.2022 р., відповідно до якої остання приймає спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_5 (а.с. 62).
28.02.2023 р. ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. та зареєстроване в реєстрі за №139, відповідно до якого він успадкував після смерті ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 81).
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.
Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Здійснивши тлумачення приписів частини першої статті 1269, частини першої статті 1270, частини третьої статті 1272 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду у постановиі від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) сформулювала такі висновки щодо застосування зазначених норм права.
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.
Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала.
Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.
Резюмуючи, Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням конкретних обставин справи, що переглядається, висновує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.
В позовній заяві представник позивачки зазначає, що про існування заповіту позивачці стало відомо лише у 2023 році, окрім того позивачка має тяжку хворобу, тому з цих причин нею був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Статтею 63 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Отже, наведеними правилами передбачено обов`язок нотаріуса після заведення спадкової справи перевіряти наявність заповіту, вчиняти дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому/їй є відомим, а також право зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
В копії спадкової справи №5/2022 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні відомості про сповіщення спадкоємця - ОСОБА_1 про відкриття спадщини та про наявність заповіту, відсутні також відомості про здійснення нотаріусом виклику спадкоємців (зокрема ОСОБА_1 ) шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
В позовній заяві позивачка зазначає, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її (позивачки) двоюрідною сестрою по лінії матері - ОСОБА_7 , тому у відповідності до ч. 1 ст. 1263 та ч. 4 ст. 1266 ЦК України позивачка є спадкоємицею за законом третьої черги.
Судом встановлено, що в даній справі був закликаний до спадкування спадкоємець попередньої черги племінник ОСОБА_5 ОСОБА_3 , який у відповідності до ч. 1 ст. 1262 та ч. 3 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом.
Таким чином, факт усвідомлення позивачкою наявності спадкоємця попередньої черги, закликаного до спадкування, а саме: племінника ОСОБА_5 ОСОБА_3 , який у відповідності до ч. 1 ст. 1262 та ч. 3 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем другої черги і був закликаний до спадкування, та необізнаність позивачки про наявність заповіту є поважною причиною пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини.
Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в період з 06.07.2022 р. по 14.07.2022 р. (тобто в період шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 ) перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» з діагнозом Злоякісне новоутворення правої молочної залози, стан після операції; 26.07.2022 р. проведено видалення вузла підключичної ділянки ліворуч; з 08.08.2022 р. по 16.08.2022 р., 01.09.2022-06.09.2022, 23.09.2022-29.09.2022, 14.10.2022-18.10.2022, 16.11.2022-21.11.2022, 07.12.2022-15.12.2022, 05.01.2023 по 13.01.2023 р. проходила курси поліохіміотерапії (а.с. 102-118, 151-). З 21.03.2023 р. ОСОБА_1 встановлено інвалідність 1 «Б» групи, вона потребує постійного стороннього догляду (а.с. 20 зворот).
Дослідивши докази по справі, вказані позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини: необізнаність позивачки про наявність заповіту та її тривалу хворобу суд вважає поважними, тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці, як достатнього для вчинення зазначеної дії.
Керуючись ст.ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк протягом двох місяців з дня набрання даним рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлений 11.11.2024 р.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова