Справа № 489/234/24
Провадження № 2/489/743/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченка Г.С., при секретарі Савковій К.А., розглянувшиу відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Корабельний відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах

встановив:

В січні 2024 представник позивача адвокат Віляйкіна А.В. звернулася до суду з позовом про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню № 43423673.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення від 30.01.2014 відповідно до якого суд вирішив: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2013 року до досягнення повноліття дитиною.

Вирішено питання стягнення судового збору.

На виконання вказаного рішення, 30 січня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист у справі 2/489/489/14. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Позивач зазначав, що починаючи з грудня 2018 року, по цей час, донька ОСОБА_4 проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 та перебувала на цілковитому утриманні батька дитини і тому позивач не сплачував аліменти на користь відповідача на утримання доньки, що цілком зрозуміло, адже як справедливо вважав позивач, він сам особисто без допомоги відповідача ОСОБА_5 утримував доньку, та забезпечував її всім необхідним.

Зазначені обставини позивач підтверджував наявним в матеріалах справи Актом обстеження умов проживання від 07.08.2023 № 128, складеного за участі представника Органу опіки та піклування Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва.

В обґрунтування позовних вимог також посилався на покази свідка ОСОБА_6 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам виданою 01.11.2024 року Корабельним відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), залишок заборгованості по аліментах станом на жовтень 2023 року складає 279129,29 грн.

Відповідач надав відзив, у якому визнав позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 частині позовних вимог про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 43423673 позов не визнала, поросила відмовити в їх задоволенні, оскільки факт проживання Доньки ОСОБА_4 разом із батьком та знаходження доньки на його повному утриманні не доведений.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.02.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснювався в порядку загального позовного провадження.

Також судом було витребувано матеріали виконавчого провадження № 43423673 у Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача, позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач раніше в судовому засіданні позовні вимоги в частині звільнення від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не заперечувала.

В частині позовних вимог про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №43423673 позов не визнала, поросила відмовити в їх задоволенні, оскільки факт проживання Доньки ОСОБА_4 разом із батьком та знаходження доньки на його повному утриманні не доведений.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, вислухавши представників сторін, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення від 30.01.2014 відповідно до якого суд вирішив: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 18 грудня 2013 року до досягнення повноліття дитиною.

Вирішено питання стягнення судового збору.

На виконання вказаного рішення, 30 січня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист у справі 2/489/489/14. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам виданого 01.11.2024 року за № 78891 Корабельним відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), залишок заборгованості зі сплати аліментів станом на жовтень 2024 складає 279129,29 грн.

Зазначена заборгованість виникла з серпня 2016 року по жовтень 2024 року.

У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також Сімейним кодексом, зокрема ч. 2 ст. 197 передбачено звільнення від заборгованості по сплаті аліментів - За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Обставина, що дитина перебувала на цілковитому утриманні батька - платника аліментів має істотне значення. Обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Проводяться або за згодою, або в судовому порядку. При розлученнях кошти виплачуються батьками на утримання неповнолітніх і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги.

Отже, ключовими є слова «обов`язок» та «утримання», тому було б несправедливо сплачувати двічі, тобто самому утримувати та забезпечувати дитину і після цього ще сплачувати борг по аліментах за цей же період на утримання цієї ж дитини.

Верховний суд України в п. 22 Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що суд може за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити боржника від сплати заборгованості.

Враховуючи те, що у відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2014, позивач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2013 року до досягнення повноліття дитиною.

Заборгованість по сплаті аліментів складає 279129, 29 грн., суд повинен врахувати факт перебування на утриманні позивача доньки та звільнити позивача (боржника) від сплати заборгованості за цей період знаходження доньки на повному утриманні батька.

Зазначені обставини позивач підтверджував наявним в матеріалах справи Актом обстеження умов проживання від 07.08.2023 № 128, складеного за участі представника Органу опіки та піклування Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва.

Із змісту вказаного вище Акту, складеного 07.08.2023 вбачається, що ОСОБА_7 проживає і має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що ОСОБА_7 постійно проживає та знаходиться на повному матеріальному забезпеченні її батька ОСОБА_8 з грудня 2018 року та по цей час. Мати дитини не цікавиться життям своєї доньки та не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання.

ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила суду, що переїхала до батька у грудні 2018 року в зв`язку з неможливістю проживання разом із матерю ( відсутністю опалення у житловому будинку).

С цього часу батько піклується про неї, забезпечує всім необхідним, купляє одяг, їжу, все необхідне для начального процесу у освітньому закладі.

Таким чином, позивач та його представник в судовому засіданні довели факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із батьком та знаходження доньки на повному його утриманні саме з 01.12.2018 року.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради за № 16.27-39053-2024 від 24.09.2024р. ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 30.06.2021. За зазначеною адресою зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_5 .

Суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із батьком та знаходження доньки на повному його утриманні доведений в часовому проміжку з 01 грудня 2018 року по час розгляду справи.

Відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме суд вважає за необхідне звільнитиОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах з 01.12.2018 року, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо позовних вимог про припинення стягнення аліментів необхідно зазначити наступне.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини.

Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.

Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що дитина припинила проживати з матір`ю і почала проживати з батьком та перебуває на його утриманні з 01 грудня 2018 року по час розгляду справи.

У зв`язку з чим припинення стягнення аліментів на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дитини.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та припинення стягнення з позивача аліментів на утримання дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Цивільний позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Корабельний відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( ВП № 43423673), призначених за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2014 року з дня набрання рішенням законної сили.

Відкликати з Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист по справі № 2/489/489/14 від 30 січня 2014 року, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва від 30 січня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2013 року до досягнення повноліття дитиною.

ЗвільнитиОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ВП № 43423673), яка виникла з 01.12.2018 року по день набрання рішення законної сили.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя Г.С. Костюченко