Справа № 472/771/16-ц
Провадження №2-п/472/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого-судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого 17 жовтня 20216 року Веселинівським районним судом Миколаївської області по цивільній справі № 472/771/16-ц, згідно якого позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк задоволено повністю. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Градівка Веселинівського району Миколаївської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № NKVSGI від 05 березня 2008 року у розмірі 90000 (дев`яносто тисяч) 00 копійок. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

В заяві представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що 17 травня 2024 року на адресу ОСОБА_1 надійшла поштова кореспонденція, в якій було виявлено супровідний лист від 05.04.2024 року та постанову від 05.04.2024 року приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. про відкриття виконавчого провадження № 74659520 на підставі Виконавчого листа № 472/771/16-ц від 29.11.2016 року.

Звернувшись до адвоката, відповідачем в ЄДРСР було виявлено заочне рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року у справі № 472/771/16-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ознайомившись з вказаним рішенням, було з`ясовано, що суд 1-ї інстанції вказаним рішенням задовольнив вимоги позивача, ухваливши стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № NKVSGI від 05 березня 2008 року в сумі 90 000 грн., з яких: 24 620,46 грн. заборгованість за кредитом і 65 379,54 грн. заборгованість за відсотками.

Однак, вважає, що заочне рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17.10.2016 року у справі № 472/771/16-ц ухвалене за відсутності відповідача по справі, яка не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а також судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи, внаслідок чого ухвалене рішення є необґрунтованим та незаконним. За таких умов, заочне рішення необхідно скасувати та призначити до розгляду в загальному порядку.

Неявка ОСОБА_1 як відповідача у вказані судові засідання мала поважні причини, оскільки вона не отримувала жодної судової повістки, не розписувалася в жодному поштовому повідомленні, не отримувала копії позовної заяви та доданих до неї документів, не отримувала ухвали суду про відкриття провадження у цій справі, не отримувала копії зазначеного заочного рішення, тобто взагалі не знала про розгляд вказаної справи.

Крім того на супровідному листі зазначена адреса АДРЕСА_1 , тоді як відповідач мешкає АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи Веселинівським районним судом Миколаївської області.

Неповідомлення відповідача у встановленому порядку про розгляд справи позбавило його, передбаченого цивільним законодавством, права надати суду докази, якими він заперечує проти позову.

Відповідач 05.03.2008 року дійсно укладала Кредитний договір з АТ КБ «ПриватБанк» та отримувала кредит в розмірі 35000,00 грн., строком на 5 років, за яким у неї відсутня заборгованість, так як вона повністю його сплатила. Отже, у зв`язку з відсутністю заборгованості відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог.

Також строк дії Кредитного договору № NKVSGI від 05 березня 2008 року до 05 березня 2013 року, і саме з цієї дати почався перебіг трирічного строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості, який закінчився 05 березня 2016 року, тоді як згідно вищезазначеного заочного рішення від 17 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом 31.08.2016 року, тобто поза межами строку позовної давності, а тому позов не підлягає задоволенню також з підстав спливу строку позовної давності. Через те, що відповідачки фактично не було на судових засіданнях, вона не могла надавати належні аргументи, докази, відповідні відомості та захистити свої права. Тому вважає, що є підстави для скасування заочного рішення.

Просить суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, прийняти вказану заяву до розгляду, заочне рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року у справі № 472/771/16-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувати та цивільну справу № 472/771/16-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначити до розгляду.

07 червня 2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, в яких зазначив, що ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами по справі № 472/771/16-ц просить звернути увагу, що відповідно до Договору про іпотечний кредит № NKVSGI від 05 березня 2008 року, доданого до позовної заяви, відповідач отримала кредит в розмірі 35 000,00 грн. строком на 5 (п`ять) років з терміном повернення 05.03.2013 року. Позивач крім заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 620,46 грн., просить стягнути заборгованість за процентами в розмірі 65 379,54 грн.

Згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості нараховані по 05.03.2013 року проценти складають 33 858,67 грн., а не 65 379,54 грн., які просить стягнути позивач. Згідно правових висновків, викладених у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування». За такого нараховані проценти після закінчення строку дії договору задоволенню не підлягають.

Отже, вказане у сукупності з підставами, зазначеними у заяві про перегляд заочного рішення, свідчить про незаконність заочного судового рішення, наявність підстав для його скасування і призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивач ПА КБ «ПриватБанк» в судове засідання не заявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали та просять її задовольнити.

Суд вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши заяву та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи №472/771/16-ц, та матеріали виконавчого провадження № 60467287, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частини 3, 4 ст. 284 ЦПК України передбачають, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також, ч. 1 ст. 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З матеріалів цивільної справи № 472/771/16-ц вбачається, що відповідачка про судові засіданні повідомлялася двічі, а саме: на 28 вересня 2016 року на 10 годину 20 хвилин, що підтверджується поштовим повідомленням № 57 0 від 16 вересня 2016 року (а.с. 31), на 17 жовтня 2016 року на 10.00 годину, що підтверджується поштовим повідомленням № 57 2 від 06 жовтня 2016 року (а.с. 34). Крім того заочне рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року було направлено відповідачці 20.10.2016 року (а.с. 38) та отримано 25 жовтня 2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням № 57 7 від 21 жовтня 2016 року (а.с. 40).

Крім того з матеріалів виконавчого провадження № 60467287 вбачається, що 31 жовтня 2019 року вих № 6285/14.6-36/03 головним державним виконавцем Легкою О.В. Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відповідачу ОСОБА_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31 жовтня 2019 року, яку отримала остання 05 листопада 2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням № 058 від 29 жовтня 2020 року (а.с. 6).

14 травня 2020 року головним державним виконавцем Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкою О.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та 14 травня 2020 року за вих. № 5981/14.6-36/03 дану постанову було направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області, для виконання (а.с. 30,31).

Відповідно до повідомлення про надходження грошових коштів на депозитних рахунок відділу ДВС від 19 червня 2020 року, 20 липня 2020 року, 21 серпня 2020 року, 18 вересня 2020 року, 21 жовтня 2020 року, 18 грудня 2020 року, 21 січня 2021 року, 17 лютого 2021 року з ОСОБА_1 кожного місяця було стягнено кошти з пенсії в сумі 420 грн.; з 19 березня 2021 року, 14 квітня 2021 року, 10 червня 2021 року, 06 липня 2021 року, 10 серпня 2021 року, , 20 серпня 2021 року, 25 жовтня 2021 року, 24 листопада 2021 року, 24 грудня 2021 року, 11 січня 2022 року, 15 лютого 2022 року з ОСОБА_1 стягувалися кошти кожного місяця кошти в сумі 440 грн.

Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином та відповідно до порядку, який існував на час проведення. Підстави вважати обставини, які ОСОБА_1 зазначає в заяві про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, поважними причинами пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення у суду відсутні. Оскільки таке заочне рішення було направлено у передбаченому законом порядку та отримано відповідачем.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення суду можливе за сукупності двох обставин:

1) поважні причини неявки у судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд;

2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами, на думку суду, можуть бути лише ті обставини, які об`єктивно перешкоджали явці відповідача до суду, і які безумовно, повинні бути документально підтверджені відповідними доказами, а в силу вимог ст. 285 ЦПК України, повинні бути подані відповідачем (її представником) до заяви про перегляд заочного рішення. Разом із цим, сама по собі поважність причин неявки у судове засідання не може бути підставою для скасування судом заочного рішення. Для цього відповідач зобов`язаний подати докази, які мають значення для справи та можуть призвести до ухвалення рішення, яке за своїм змістом повністю чи частково протилежне винесеному судом заочному рішенню, або може призвести до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то суд ухвалив би інше рішення. Таким чином, лише у сукупності цих обставин можливе скасування заочного рішення.

Аналізуючи доводи відповідача та надані нею докази по справі, суд приходить до висновку, що вона не довела обставин, визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, та не підтвердила їх належними та допустимими доказами.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що заява про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає, підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду відсутні, оскільки відповідачем не доведено перед судом поважність причин її неприбуття у судове засідання та не повідомлено про наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і не були надані суду до ухвалення зазначеного заочного рішення.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 284, 287, 288, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року по справі № 472/771/16-ц - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський