Справа № 237/962/21
Провадження № 2/237/82/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.24 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

за участю секретаря судового засідання Бахтіярової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,8329 га, розташованої на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:2919, та земельної ділянки загальною площею 3,31 га, розташованої на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: :04:000:2923, :04:000:2924, :04:000:2925, :04:000:2926.

ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповідав все своє майно позивачу ОСОБА_1 . Діти померлого, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , з батьком не проживали на момент смерті.

Після смерті ОСОБА_6 , позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але зв`язку з тим, що не знайшов одразу оригіналів правовстановлюючих документів відкликав подану нотаріусу заяву. Згодом звернувся до суду, з метою захисту свого цивільного права на спадок за заповітом, з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, вказавши в позові відповідачем Єлизаветівську сільську раду. 03.10.2018 року рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області визнано за ОСОБА_1 право власності на оспорювані земельні ділянки загальною площею 3,8329 га та 3,31 га в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою від 24 лютого 2021 року Донецьким апеляційним судом рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 03.10.2018 року скасовано повністю. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом відмовлено.

Встановивши належний круг відповідачів, маючи відповідні заповіти, позивач вирішує звернутись із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідачів просила в позові відмовити, надавши попередньо відзив на позовну заяву, де вказала на неналежні та недопустимі докази того, що померлий володіє обома земельними ділянками, та в судовому засіданні звернула увагу на те, що позивач плутає суд з приводу обставин при яких позивач звертався або не звертався до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, та з приводу того має позивач оригінали правстановлюючих документів на оспорюванні земельні ділянки чи не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іллінка Мар`їнського району Донецької області.

Згідно копії заповіту, посвідченого 08.02.2018 року приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області за р. № 294, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після своєї смерті заповідав належну йому земельну ділянку площею 3.8329 га, кадастровий номер :04:000:2919, надану для ведення товарного сількогосподарського виробництва і яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області.

Згідно копії заповіту, посвідченого 24.03.2018 року приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу Донецької області за р. № 495, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після своєї смерті заповідав належну йому земельну ділянку площею 3.31 га, кадастровий номер :04:000:2923, :04:000:2924, :04:000:2925, :04:000:2926, надану для ведення товарного сількогосподарського виробництва і яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Марїнського району Донецької області.

Судом досліджено копію рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 03.10.2018 року, яким було визнано за ОСОБА_1 право власності на вищевказані земельні ділянки загальною площею 3,8329 га та 3,31 га в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаному рішенні встановлено, що померлий ОСОБА_6 згідно копії рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.04.2017 року є власником земельної ділянки площею 3,8329 га в межах згідно з планом, розташованої на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області. Також, згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 078087 ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 3,31 гектарів, розташованої на території Єлизаветівської сільради Мар`їнського району. Постановою від 24 лютого 2021 року Донецьким апеляційним судом рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 03.10.2018 року скасовано повністю.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до змісту частини першої, другої статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Факт не проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з померлим ОСОБА_6 підтверджується актом обстеження фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , складеним депутатом Єлизаветівської сільської ради.

З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 08.10.2021 року слідує, що 07.05.2018 року ОСОБА_1 , звернувся до державного нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори Островерхової О.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу. Позивач стверджує, що у зв`язку з тим, що не знайшов одразу усіх оригіналів правовстановлюючих документів підтверджуючих право власності померлого на земельні ділянки, 31.08.2018 року відкликав свою заяву про прийняття спадщини, для того щоб звернутися до суду, з метою захисту свого цивільного права на спадок за заповітом, з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, вказавши в позові відповідачем Єлизаветівську сільську раду. Данні щодо інших спадкоємців у нотаріуса були відсутні.

Далі, після скасування рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 03.10.2018 року постановою Донецького апеляційного суду від 24 лютого 2021 року із даним позовом позивач ОСОБА_1 звертається до суду до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу на те, що відповідачами з моменту смерті спадкодавця не було заявлено ані заяв до нотаріуса, ані відповідного позову до суду з метою прийняття спадку або оспорювання заповітів, складених на користь позивача ОСОБА_1 .

Те, що позивач ОСОБА_1 31.08.2018 року відкликав свою заяву про прийняття спадщини, не розглядається судом, як відмова від такого спадку, тому як позивачем було обрано інший вид захисту свого цивільного права на спадок за заповітом, а саме звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Відомо, що наказом Міністерства юстиції України від 05.05.2023 року № 1686/5 «Про ліквідацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Курахівську державну нотаріальну контору ліквідовано.

Документи Курахівської державної нотаріальної контори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області. Доступ до спадкових справ, що перебували в провадженні Курахівської державної нотаріальної контори відсутній.

Отже, у зв`язку з неможливістю в інший ніж судовий спосіб оформити права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , суд вважає, що викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 16, 284, 358. 364, 383, , 1268, 1269, 1270, ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на

земельну ділянку загальною площею 3,8329 га, розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:2919;

та на земельну ділянку загальною площею 3,31 га, розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: :04:000:2923, :04:000:2924, :04:000:2925, :04:000:2926,

у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 14.06.24 року