Справа № 132/906/24
Ухвала

Іменем України

04 листопада 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В,

при секретарі Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області питання про судові витрати на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 132/906/24 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Якименко Олексія Олексійовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2024 Калинівським районним судом Вінницької області було ухвалено рішення у справі № 132/906/24 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Якименко Олексія Олексійовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу на 09 год. 30 хв. 04.11.2024 та запропоновано представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Якименко О.О. подати докази щодо розміру понесених позивачем ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в строк до 28 жовтня 2024 року.

29.10.2024 (Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.10.2024) на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про час та день розгляду заяви повідомлялись належним чином. При цьому представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Якименко О.О. на електронну пошту суду надіслав заяву про вирішення питання судових витрат за його відсутності. Заявлений розмір понесених ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 10000 грн підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також подав до суду письмову заяву за вх. 10801/24 від 04.11.2024 про ухвалення додаткового рішення за його відсутності та без технічної фіксації судового процесу. Щодо стягнення з нього на користь позивача 10000 грн витрат на правову допомогу заперечує в повному обсязі та просить відмовити.

У відповідності до вимог ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Матеріалами справи встановлено, що повноваження адвоката Якименка О.О., як представника позивача ОСОБА_1 , підтверджуються ордером серія АВ № 1114955, виданим 15.03.2024 АО «АК «Якименко та Партнери».

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат вартість правничої допомоги адвоката позивача складає 10 000 грн.

В додаток до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача адвокатом Якименко О.О. додано договір про надання правової допомоги від 14.03.2024, а також довідка, видана 28.10.2024 адвокатом Якименко О.О. про те, що при наданні професійної правничої допомоги ОСОБА_1 у справі №132/906/24 про стягнення боргу за позикою надано наступну правову допомогу: збирання доказів 5 годин; складання позовної заяви 20 годин. Оплату здійснено у відповідності до Договору про надання правової допомоги від 14.03.2024: сплачено 10000 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом.

Визначаючись із розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач скористався допомогою адвоката.

Матеріалами справи встановлено, що повноваження адвоката Якименко О.О., як представника позивача ОСОБА_1 , підтверджуються ордером серія АВ № 1114955, виданим 15.03.2024 АО «АК «Якименко та Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги від 14.03.2024, укладеного між адвокатом Якименко О.О. та ОСОБА_1 .

При цьому, представником позивача в строк до 28.10.2024 не надано акт здачі-прийому виконаних послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 14.03.2024, а також доказів саме фактичного понесення витрат на правничу допомогу на суму 10 000 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтвердженні доказами, зокрема не надано детального опису робіт (наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги), суд прийшов до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у заявленій стороною позивача сумі 10000 грн.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі і під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010, № 33210/07 і 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, № 37246/04).

Виходячи з наведеного, а також враховуючи той факт, що фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтверджені доказами, суд прийшов до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 137, 175, 258, 259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у справі № 132/906/24 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Якименко Олексія Олексійовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя