Справа № 724/1395/24
Провадження № 2-о/724/116/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання: Писанюк Я.П.

за участю сторін: заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку окремого провадження, у м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рукшинська сільська рада Дністровського району Чернівецької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернувся до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем, а саме його матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою:

АДРЕСА_1 обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Орестівка, Хотинського (Дністровського) району, Чернівецької області померла його мати ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була прописана в АДРЕСА_1 , разом із ним.

Він, як син постійно проживав разом з матір`ю в одному господарстві, без реєстрації, та вони вели спільне господарство по день смерті матері, що підтверджується довідкою Рукшинської сільської ради.

Зазначає, що 25 квітня 2024 року він, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, звернувся до Хотинської державної нотаріальної контори із приводу оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 , однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, та у зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини у встановлений законом спосіб, тобто доказів постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 взагалі не була заведена, тобто ніхто більше не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Вказує, що йому необхідно встановити факт постійного проживання разом з своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки від цього залежить виникнення особистих прав, зокрема для належного оформлення спадщини, так як діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у заяві, та зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Боднарюк В.І. в судовому засіданні підтримав заявлені ОСОБА_1 вимоги та просив їх задовольнити. Метою встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідністю у реалізації права на оформлення спадкового майна тому що такий факт породжує юридичні наслідки.

Представник заінтересованої особи Рукшинської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов лист, в якому сільська рада вимоги заяви підтримують, просять розглядати справу без участі представника сільської ради, наслідки ст.206 ЦПК Україні їм відомі.

Свідок ОСОБА_4 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України про дачу завідомо неправдивих показів, та за відмову від давання показань, в судовому засіданні підтвердив той факт, що ОСОБА_1 проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , в тому числі і на день її смерті. Вказаний факт йому відомий, так як він являється сусідом покійної ОСОБА_3 ..

Свідок ОСОБА_5 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України про дачу завідомо неправдивих показів, та за відмову від давання показань, в судовому засіданні також підтвердив той факт, що ОСОБА_1 проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , в тому числі і на день її смерті. Вказаний факт йому відомий, так як проживав із покійною ОСОБА_3 по сусідству.

Свідок ОСОБА_6 будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, КК України про дачу завідомо неправдивих показів, в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_1 проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , в тому числі і на день її смерті. Вказаний факт їй відомий, так як вона являється рідною сестрою заявника та донькою покійної ОСОБА_3 , також стверджує, що брат протягом останніх двох років та до смерті матері проживав із нею у одному домогосподарстві, здійснював догляд за нею, на спадкове майно після смерті матері вона не претендує.

Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 27 березня 2018 року серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 27 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника, серії НОМЕР_2 від 01.06.1964 року батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 вказані « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_3 » (рос.мовою) (а.с.6).

Як вбачається з довідки виданої Хотинською державною нотаріальною конторою від 25 квітня 2024 року № 291/01-16, було роз`яснено, що так як ОСОБА_1 на день смерті матері не був зареєстрований чи постійно проживав із нею, тому йому необхідно звернутися до суду по питанню встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом (а.с. 10).

Довідкою №139 від 17.06.2024 року виданої Рукшинською сільською радою Дністровського району підтверджено, що покійна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день її смерті в даному господарстві будь-які зареєстровані особи, окрім померлої відсутні. При цьому зі слів свідків ОСОБА_1 1964 року народження проживав без реєстрації разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 на день її смерті.

Крім того факт проживання ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_3 за місцем її реєстрації, в тому числі і на день її смерті, був підтверджений наданими в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

Застосовані норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Мотиви та висновки суду

Враховуючи встановлені вище наведені докази, які є належними та допустимими оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку, суд вважає, що доведеним є факт того, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується сукупністю наданих заявником документів та показами свідків.

Факт постійного проживання заявника разом з покійною ОСОБА_3 необхідно для того, щоб реалізувати його спадкові права та успадкування майна померлої. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з матір`ю ОСОБА_3 породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Отже, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем слід задовольнити.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати з заінтересованих осіб не стягуються та покладаються на позивача, оскільки заінтересовані особи по справі не вчиняли жодних протиправних дій, що стали підставою позову.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 77-80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рукшинська сільська рада Дністровського району Чернівецької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем, а саме його матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 червня 2024 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК