Справа № 509/5613/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших власників, розподіл житлового будинку у натурі,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому зазначила, що вона та відповідачі є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому позивачці на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.09.2022 року належить 3/10 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у складі: приміщень у будинку загальною площею 51,3 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м: кухня 3-1 площею 16,8 кв.м, житлова кімната 3-2 площею 7,2 кв.м, коридор 3-3 площею 6,8 кв.м, житлова кімната 3-4 площею 13,1 кв.м, санвузол 3-5 площею 7,4 кв.м та споруд: вбиральня під літ. «Г», погріб під. літ. «З», навіс під літ. «К». Позивачка зазначає що вона, маючи намір виділити свою частку зі спільного майна, враховуючи, що існує технічна можливість виділення в натурі у власність 3/10 часток будинку з господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомого майна, зверталася до відповідачів з відповідними пропозиціями, але згоди від них не отримала. З наведених підстав, посилаючись на вимоги ст.367 ЦК України, позивачка просить суд:

-поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй в натурі в самостійний об`єкт нерухомого майна 3/10 частки житлового будинку літ. «А,а,а1,а2,а2,а3» у складі приміщень, будівель та споруд: із житлового будинку під літ. «А» приміщення: кухня 3-1 площею 16,8 кв.м, житлова кімната 3-2 площею 7,2 кв.м, коридор 3-3 площею 6,8 кв.м, житлова кімната 3-4 площею 13,1 кв.м, санвузол 3-5 площею 7,4 кв.м (загальною площею 51,3 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м), вбиральня під літ. «Г», погріб під. літ. «З», навіс під літ. «К», ворота №1, огорожа №5, цистерна №8 та визначити за ОСОБА_3 право приватної власності на відокремлені частки житлового будинку і узаконені в передбаченому законом порядку господарські будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: в складі приміщень, будівель та споруд: із житлового будинку під літ. «А» приміщення: кухня 3-1 площею 16,8 кв.м, житлова кімната 3-2 площею 7,2 кв.м, коридор 3-3 площею 6,8 кв.м, житлова кімната 3-4 площею 13,1 кв.м, санвузол 3-5 площею 7,4 кв.м (загальною площею 51,3 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м), вбиральня під літ. «Г», погріб під. літ. «З», навіс під літ. «К», ворота №1, огорожа №5, цистерна №8, що розташована в межах зазначеної земельної ділянки та з урахуванням сталого порядку користування земельною ділянкою;

-припинити право спільної часткової власності відповідачів на 3/10 частки житлового будинку літ. «А,а,а1,а2,а2,а3» з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі приміщень, будівель та споруд: із житлового будинку під літ. «А» приміщення: кухня 3-1 площею 16,8 кв.м, житлова кімната 3-2 площею 7,2 кв.м, коридор 3-3 площею 6,8 кв.м, житлова кімната 3-4 площею 13,1 кв.м, санвузол 3-5 площею 7,4 кв.м (загальною площею 51,3 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м), вбиральня під літ. «Г», погріб під. літ. «З», навіс під літ. «К», ворота №1, огорожа №5, цистерна №8, що розташована в межах зазначеної земельної ділянки.

Представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, були належним повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши заяви по суті справи та надані докази, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.09.2022 року у справі №509/1228/21 за позивачкою визнане право власності в порядку спадкування за законом на 50 кв.м 3/10 будинку АДРЕСА_1 . Позивачка зазначила, що їй, як власнику 1/3 частки будинку, тобто співвласнику нерухомого майна, у відповідності до положень ст.ст. 317, 319 Цивільного Кодексу України належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і вона володіє, користується, розпоряджається цим майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, в том числі проводити поділ будинку та виділяти свою частку з нього. При цьому позивачка не надала суду жодного документа або інших відомостей, які б підтверджували проведення державної реєстрації права власності позивачки на 1/3 частку будинку.

Відповідно до ст. 182 Цивільного Кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч.4 ст. 334 Цивільного Кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Відповідно до абз. 9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Відповідно до вищенаведених норм Цивільного Кодексу та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно (його частку) підлягає державній реєстрації і саме з моменту такої реєстрації у особи виникає право власності на нерухоме майно (його частку). В матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували, що право власності позивачки на 1/3 частку житлового будинку зареєстроване належним чином на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.09.2022 року у справі №509/1228/21 або на підставі іншого правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи право власності позивачки на 1/3 частку будинку не зареєстроване у державному реєстрі прав, тобто державна реєстрація права власності позивачки на 1/3 частку будинку не проводилася, а тому у відповідності до положень ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на момент ухвалення рішення у справі у позивачки ще не виникло право власності на 1/3 частку будинку.

Статтями 317 та 319 Цивільного Кодексу України, визначено, що саме власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і саме власник володіє, користується, розпоряджається цим майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В зв`язку з тим, що у позивачки на момент розгляду справи не виникло право власності на 1/3 частку будинку, суд вважає, що вимоги позивачки щодо поділу будинку та виділу частки з посиланням на вимоги ст.ст. 317, 319, 367 ЦК України є безпідставними та передчасними.

З наведених підстав суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,158,258,259,265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших власників, розподіл житлового будинку у натурі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко