РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

за участю заявника ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника заявника адвоката Осьмініна С.Д. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іваніщенко Світлана Іванівна, ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю,

встановив:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2006 року по день його смерті, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя встановив піклування над заявницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та взяв на себе зобов`язання піклуватися про неї. Останні 5 років заявниця проживала разом зі своїм дідом ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Вчасно прийняти спадщину після померлого ОСОБА_4 заявниця не мала можливості, у зв`язку окупацією території Херсонської області військами РФ. У липні 2023 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іващенко С.І. про прийняття спадщини, проте постановою № 42/02-31 від 25.07.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України та документально не підтверджено факт постійного проживання із спадкодавцем. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою суду від 15.02.2024 року заяву прийнято, відкрито провадження по справі.

Представник заявника та заявник в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягали, посилаючись на обставини, викладені в ній. При цьому заявник пояснила, що ОСОБА_5 її мати позбавлена батьківських прав відносно неї. ОСОБА_6 її баба, була опікуном з 2006 року по 2015 року. При житті заповіла заявнику частини житлового будинку АДРЕСА_1 . У 2015 році баба померла. З 2006 року та по час смерті діда ОСОБА_4 (опікуна) проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 необхідно заявнику для отримання спадщини за законом.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ІваніщенкоС.І. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задовлення заяви не заперечує.

Заслухавши пояснення заявника та представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 01.10.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про смерть № 1306.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.07.2023 року приватного нтаріуса Одеського міського нотаріального округу Іващенко С.І. вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений 1270 ЦК України та документально не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем.

Також з зазначеної постанови вбачається, що відповідно до відомостей, наданих Чорнобаївською сільською військовою адміністрацією Херсонського району Херсонської області № 647 від 25 липня 2023 року, померлий ОСОБА_4 був зареєстрований на момент смерті за адресою: в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ст. 1264 ЦК України.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила факт того, що заявниця з 2006 року проживала разом з бабою і дідом однією сім`єю. Баба ОСОБА_6 померла у 2015 році, а ОСОБА_1 продовжувала проживати разом із дідом ОСОБА_4 , який був її опікуном, по час його смерті, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом четвертої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч.2 ст.1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю не меньш як п`ять років до часу відкриття спадщини, із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається таким, що прийняла спадщину.

В судовому засіданні з пояснень заявника, свідка, письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 з 2006 року постійно проживала однією сім`єю із ОСОБА_4 , опікуном, на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання спадкодавця в житловому будинку АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що зокрема підтверджено роз`ясненням нотаріуса.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іваніщенко Світлана Іванівна, ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2006 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан