Справа №442/8458/24
Провадження №2/442/1971/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Тунський Андрій Романович до Бориславської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Бориславської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_4 та Свідоцтвом про одруження ОСОБА_2

На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним проживали та були зареєстровані Позивачі, які є спадкоємцями першої черги та в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими що прийняли спадщину. Після смерті ОСОБА_3 за заявою Позивачів 28.08.2024 року була заведена спадкова справа №14/2024 приватним нотаріусом Селедець В.В Дрогобицького районного нотаріального округу. Постановами від 19.09.2024 року Позивачам було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю реєстрації права власності спадкоємця, а також у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, а тому виникла необхідність звернутися до суду.

Представник позивачів - адвокат Тунський Андрій Романович в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заяви, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач - представник Бориславської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять проводити розгляд справи у відсутності їхнього представника, щодо задоволення позовних вимог покладаються на думку суду, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2, 3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п.3.1. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України «Прийняття спадщини», спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Якщо протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» .

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вимогами ст.392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Як вбачається із Виписки №16-19/323 від 10.05.2024 року, згідно погосподарської книги №14, яка велась на території сільської ради, житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , побудований у 1965 році.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.09.2024р., ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 67 років, про що зроблено відповідний актовий запис за №21.

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.08.2014р., приватним нотаріусом Селедець В.В. зареєстровано спадкову справу №72902723 ( 14/2024).

Як вбачається із довідки за №16-19/322 від 10.05.2024р., видана старостою сіл: Уріж, Винники, Мокряни, Підмонастирок Дрогобицького району Львівської області, що померлий батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на день своєї смерті постійно був зареєстрований та проживав в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 ; разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук (знятий з реєстрації 14.07.2023р.); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , онук.

Як вбачається із довідки за №2142/1 від 13 вересня 2024р., виданої КП «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», згідно технічного архіву КП ЛОР «ДМБТІ та ЕО», станом на 29.08.2024р. за адресою АДРЕСА_1 , про інвентаризовано: житловий будинок житловою площею 48,9 кв.м., інвентаризаційна вартість майна становить 172632 грн., право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна станом на 31.12.2012р., не зареєстровано.

Як роз`яснено у листі від 16.05.2013 року Вищого Спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року №533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР,затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), з чого випливає, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності

Аналізуючи викладене, судом враховано ту обставину, що нотаріусом відмовлено позивачам в оформленні спадкового майна, хоча позивачі вчинили усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, але з незалежних від цього причин, останнім було відмовлено.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, або які могли б претендувати на спадщину.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а відтак суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги позивачів є підставними та такими, що підлягають до задоволення, оскільки інших спадкоємців, які мають право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 - немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачами права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1223, 1233, 1268, 1296, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_3 ), в порядку спадкування за законом по частці у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 .

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 .

Відповідач Бориславська міська рада Львівської області, , юридична адреса : місто Борислав, вулиця Шевченка, будинок, 42.

Суддя Гарасимків Л.І.