Березівський районний суд Одеської області
09.10.2024
Справа № 494/234/24
Провадження № 2-о/494/36/24
Р І Ш Е Н Н Я
09.10.2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Панчишина А.Ю.,
Присяжних: Вольфа В.Ф., Коноваленка Д.В.,
з участю секретаря судового засідання Станілевич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 з участю заінтересованої особи: Раухівської територіальної громади Березівського району Одеської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -
ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 з участю заінтересованої особи: Раухівської територіальної громади Березівського району Одеської області звернувся із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_1 . Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 17.01.2024 року серії 12ААГ №880538 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено другу групу інвалідності, загального захворювання, безстроково.
Відповідно до короткої виписки з історії хвороби, ОСОБА_3 поступив до лікарні за направленням районного психіатра на лікування та обстеження по лінії МСЕК у зв`язку з погіршенням психіатричного стану в супроводі дружини та сина. Психічний стан погіршився 2 роки тому, не виходить з квартири, з`явились амнестичні порушення, погано спить, нічим не цікавиться, постійно знижений фон настрою. Спочатку лікувався у психіатра ОКР, отримував антидепресивну терапію стан був без змін. Останнім часом психіатричний стан погіршився: самостійно не слідкує за зовнішнім виглядом, постійно сперечається по другорядним приводам з дружиною, нічим не цікавиться, не розуміє що в Україні війна.
Психіатром ОКР було поставлено діагноз 27.12.2023 року органічний розлад особистості та поведінки зумовлений хворобою, пошкодженням або деструкцією головного мозку. Органічний маячний розлад. Направляючи на медико-соціальну експертну комісію поставлено діагноз: органічний психіатричний розлад судинного ґенезу у вигляді стійкого тривожно депресивного синдрому з вираженими змінами особистості за органічним типом з амнестичними порушеннями, рідкими параноїдальними вмиканнями та вираженою соціально-трудовою дезадаптацією.
Враховуючи наведене, представник заявника просить визнати недієздатним ОСОБА_3 , встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити ОСОБА_2 його опікуном.
Ухвалою Березівського районного суду від 09.04.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 15.05.2024 року.
Ухвалою суду від 15.05.2024 року призначено по справі судово-психіатричну експертизу ОСОБА_4 , у відповідності до положень п.5 ч.1ст.252 ЦПК України, провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи.
02.09.2024 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №584, проведений на підставі ухвали Березівського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року.
Ухвалою від 05.09.2024 року відновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду на 09.10.2024 року, про що повідомлено сторін по справі.
В судове засіданні заявник з`явився, підтримав раніше подану заяву, просив визнати недієздатним його батька, встановити на ним опукута за подання оргнау опіик та піклування призначити його опікуном.
Представник заінтересованої особи Раухівської територіальної громади Березівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення заявника, документи, надані органом опіки та піклування, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1ст.293 ЦПК України).
Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 17.01.2024 року серії 12ААГ №880538 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено другу групу інвалідності, загального захворювання, безстроково.
Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).
Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України).
Згідно висновку №584 від 14.08.2024 року Одеської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Органічного розладу особистості та поведінки сполученого генезу, з вираженим апатичним варіантом психоорганічного синдрому, із зниженням когнітивних функцій» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F07.9», за міжнародною класифікацією хвороб»10-го перегляду.) Внаслідок наявного у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 психічного розладу (захворювання) він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Згідно ч. 1ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України,суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Частиною 1ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.
Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.
Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
Згідно рішення виконкому Раухівської селищної ради №30 від 21.03.2024 року затверджено Висновок органу опіки і піклування про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над рідним батьком ОСОБА_3 .
Заявник також просив призначити його опікуном над ОСОБА_3 . Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено.
За таких обставин в інтересах ОСОБА_3 суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявника ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 .
Також суд звертає увагу, що приписами ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.
Згідно ч. 1ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.
Керуючись ст.ст.15,16,36,39,41,60,64 ЦК України,ст.ст.2,10,78-80,89,263,299-300 ЦПК Українисуд,
Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 з участю заінтересованої особи: Раухівської територіальної громади Березівського району Одеської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна-задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатним.
Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Призначити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.
Роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше п`ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення.
Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Панчишин А.Ю.

Присяжні Вольф В.Ф.,

Коноваленко Д.В.