Провадження № 22-ц/801/1077/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 рокуСправа № 127/38349/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 лютого 2024 року, ухвалене у складі судді Васильєвої Т. Ю. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 травня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір про надання ексклюзивних консультаційних послуг.

За вказівкою відповідача ОСОБА_1 надав доручення ОСОБА_3 на право покупки на своє ім`я автомобіля за кордоном у фізичної чи юридичної особи, однієї із марок обумовлених ними, відповідної модифікації та року випуску автомобілів за ціною і на умовах їхньої домовленості.

На виконання умов договору ОСОБА_2 надав позивачу реквізити банківських карток, на які необхідно було перерахувати 292 000 грн.

У період з 29 травня 2023 року по 01 червня 2023 року позивач перерахував обумовлену договором суму, а відповідач зобов`язувався до 31 липня 2023 року купити автомобіль на ім`я позивача і доставити в м. Вінниця. В письмовій формі в месенджері «Вайбер» сторони погодили марку та рік випуску автомобіля, який відповідач зобов`язався придбати.

Однак, відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання за договором.

08 серпня 2023 року ОСОБА_2 проявив ініціативу повернути кошти за автомобіль та 09 серпня 2023 року надіслав перший переказ в розмірі 19 796 грн на розрахункову картку сина позивача ОСОБА_4 .

З 10 серпня 2023 року до 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою повернути кошти та останній обіцяв повернути кошти.

З 08 серпня по 1 листопада ОСОБА_2 різними сумами на розрахункову картку сина позивача ОСОБА_4 повернув 158 200 грн., однак, станом на 25 листопада 2023 року сума неповернутого боргу становить 133 800 грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 звернувшись в суд із даним позовом просив стягнути з ОСОБА_2 борг у розмірі 133 800 грн, а також понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки сторонами договору про надання ексклюзивних консультаційних послуг є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , відповідно, за умови утримання відповідачем грошових коштів, отриманих від ОСОБА_5 без достатньої правової підстави, стороною такого спору повинен виступати саме ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 .

Крім того, жодного доказу понесення саме позивачем грошових витрат на виконання укладеного з відповідачем договору суду не надано та будь-яких інших позовних вимог, крім стягнення з відповідача грошових коштів, які були перераховані іншим особам сином позивача, та які, на думку позивача, саме відповідач зобов`язаний повернути, позивачем не заявлено. Відтак позивачем не доведено факт порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів за наслідком правовідносин, що склались між сторонами, а тому вимога про стягнення з відповідача вказаних грошових коштів на користь позивача не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 09 квітня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Рибчинський В. П., Копаничук С. Г.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 12 квітня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, а матеріали цивільної справи витребувано з суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2024 року суддю ОСОБА_6 замінено на суддю ОСОБА_7 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2024 року справу призначено до розгляду на 13 червня 2024 року в порядку письмового провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів позовної заяви.

Суд першої інстанції помилково виснував про відсутність договірних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також позивач вважає помилковим твердження суду про те, що кошти перераховувались на рахунки, які не належать відповідачу, адже були перераховані на відповідні рахунки саме на його вимогу.

На думку ОСОБА_1 наявність правовідносин між сторонами підтверджує повернення відповідачем коштів на рахунок сина позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

29 травня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали Договір про надання ексклюзивних консультаційних послуг (а. с. 11-16).

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник в порядку та на умовах, визначених даним договором доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати замовнику послуги консультаційного характеру щодо економічних параметрів і показників на американському ринку автомобілів (далі послуги), включаючи: щодо вказаних параметрів і показників: (1) по підбору такого, що був в користуванні (вживаного) та/або пошкодженого автомобіля (далі товар) на аукціонах США та країн Європи, в тому числі Європейського союзу (включаючи онлайн платформи); та/або (2) надання консультацій про умови роботи автомобільних аукціонів в США та країнах Європи та/або компаній (включаючи онлайн платформи), що здійснюють торгівлю такими, що були в користуванні (вживаними) та/або пошкодженими автомобілями на території США та країн Європейського союзу (у тому числі через онлайн платформи); (3) можливе базове навчання або передача досвіду по роботі з онлайн аукціонами по торгівлі такими, що були в користуванні (вживаними) та/або пошкодженими автомобілями на території США та Європи, включаючи практичні заняття з наданням доступу до таких аукціонів через онлайн та/або демо-платформи або програми. Будь-які інші (додаткові) послуги можуть бути надані виконавцем замовникові та/або третіми особами за окремою письмовою угодою сторін або виконавця з такими третіми особами.

Пунктом 1.4 договору визначено, що послуги за даним договором не включають і у будь-якому випадку не є дорученням, наданням будь-яких посередницьких, агентських, поручительських, брокерських, дилерських, технічних послуг будь-якого характеру або інших подібних послуг. Також даний договір не є публічним договором, договором приєднання, попереднім договором, договором купівлі-продажу або іншою угодою, згідно з якою до Замовника переходять права на товар (вживаний та/або пошкоджений автомобіль, придбаний в США чи інших країнах ЄС або іншим чином унаслідок наданих послуг за цим договором).

Відповідно до п. 2.1 договору «Замовлення послуг», сторони цим взаємно погоджуються і підтверджують, що для цілей визначення конкретної вартості і об`єму послуг, які надаються за даним договором, замовник надає виконавцю примірний Формуляр (Заявку) із зазначенням аукціонів, модельного року (модельних років), марки і моделі бажаного автомобіля і інших параметрів, щодо яких замовник бажає отримати послуги (приблизний формат Формуляра (Заявки) додається до цього Договору).

Згідно з п. 2.2 договору «Порядок оплати за послуги», за надані згідно з даним договором послуги замовник оплачує виконавцю плату у розмірі визначеному даним договором протягом двох банківських днів з дати надання послуги. Умовами договору передбачено забезпечення виконання зобов`язань замовника у вигляді завдатку. Датою фактичного надання послуги є дата повідомлення виконавця Американським чи Європейським інформаційним партнером та/або іншим відповідним учасником американського/європейського ринку про факт виставлення замовнику рахунку або контракту (інвойса або іншого подібного за своєю суттю документа) та/або укладення в будь-якій формі договору купівлі-продажу (або іншої подібної по суті угоди) відносно товару замовником та/або третіми особами в інтересах замовника.

Якщо інше не передбачено у Формулярі (Заявці) виконавця, підписаного сторонами, плата за послуги оплачується замовником виконавцеві у розмірі 5 відсотків від ціни автомобіля, якщо вартість автомобіля перевищує та/або становить 25000 доларів США, на яку замовник виставляє рахунок (інвойс, контракт, договір або інший подібний документ) від Американського чи Європейського інформаційного партнера та/або від відповідного учасника американського/європейського ринку автомобілів для оплати вживаного (та/або пошкодженого) автомобіля, що придбавається, в США та країнах ЄС. Плата за послуги оплачується замовником виконавцю готівкою або на банківський рахунок виконавця, вказаний в договорі, або на інший рахунок, вказаний виконавцем в окремому повідомленні замовнику. При цьому, вказана плата за послуги не може бути меншою гривневому еквіваленту 500 доларів США за курсом купівлі долара США на офіційному сайті Приватбанку на дату надання послуги, як цей термін визначений в п. 2.2 цього договору, якщо інше не передбачено у Формулярі (Заявці) виконавця, підписаного (перепідписаного) сторонами. Вказаний рахунок (інвойс, контракт, договір або інший подібний документ) від Американського чи Європейського інформаційного партнера та/або відповідного учасника американського/європейського ринку автомобілів є єдиним і належним фактом, доказом і беззаперечним результатом ефективного надання послуги виконавцем замовнику (пункт 2.3 договору).

Для цілей майбутнього підтвердження забезпечення належного виконання своїх зобов`язань замовником, визначених в п. 2.3, у момент підписання цього договору замовник передає (оплачує) виконавцеві завдаток в розмірі не меншому гривневого еквіваленту 500 доларів США за курсом купівлі долара США на офіційному сайті Приватбанку. У випадку відмови замовника від цього Договору до дати надання послуги, внесений замовником завдаток повертається йому виконавцем у повному обсязі (пункт 2.5 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, виконавець надає замовникові послуги не пізніше 31 липня 2023 року.

У Формулярі (Заявці) до Договору про надання ексклюзивних консультаційних послуг від 29 травня 2023 року, підписаному сторонами, зазначено опис вживаного (або пошкодженого) автомобіля, модель, максимальна вартість, які бажав придбати позивач, встановлено розмір плати за послуги та завдатку, крім цього, позивач підтвердив, в тому числі, що для цілей ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» рішення щодо придбання безпосередньо у нерезидента автомобіля замовником приймається і реалізується останнім повністю на власний розсуд і самостійно з повним, всебічним і вичерпним розумінням того, що послуга стосується виключно надання економічних консультацій про процес придбання вживаних (пошкоджених) автомобілів поза територією України, на які не поширюється гарантія виробника та/або продавця (будь якого іншого учасника американського ринку) (а. с. 17).

Довіреністю, посвідченою 31 травня 2023 року державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори Полтавської області Карбан Л. М., зареєстрованої в реєстрі за № 702, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 купувати на ім`я ОСОБА_1 автомобілі за кордоном у фізичних чи юридичних осіб, будь-якої марки, моделі, модифікації та року випуску, за ціною та на умовах на їх (його) розсуд, з правом експорту, реекспорту, а також представляти його інтереси з питань розмитнення, сертифікації, транспортування (на території і за межами України) його за місцем призначення, постановки на облік на ім`я ОСОБА_1 в компетентних органах тощо. Довіреність видана строком на два місяці і дійсна до 31 липня 2023 року без права передовіри повноважень третім особам (а. с. 18-19).

Відповідно до копії експрес-накладної № 1005, ОСОБА_5 30 травня 2023 року оформив в ТОВ «Нова Пошта» поштове відправлення для одержувача ОСОБА_2 (а. с. 21).

Згідно зі скріншотами повідомлень у месенджері «Телеграм», наведено реквізити банківських рахунків, де отримувачем вказано: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Номери телефонів або імена відправника та отримувача вказаних повідомлень не відображено (а. с. 22).

У скріншотах повідомлень в месенджері «Вайбер», міститься листування щодо суми, яка підлягає сплаті, із зазначенням номера банківської картки та імені одержувача ОСОБА_11 , скріншот з мобільного додатка на підтвердження переказу коштів, також містяться реквізити банківських рахунків або карток на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , уточнення щодо довіреності, залишку коштів для переказу. Сторонами вказаних повідомлень в месенджері є « ОСОБА_14 », інший учасник невідомий (а. с. 23-25).

З квитанцій до платіжних інструкцій на переказ готівки видно, що 30 травня 2023 року ОСОБА_5 здійснив переказ коштів: на суму 69 455, 90 грн на рахунок ОСОБА_9 , а також сплатив комісію банку в розмірі 1 404, 10 грн за вказаний переказ; на суму 93 750 грн на рахунок ОСОБА_8 , а також сплатив комісію банку в розмірі 1 890 грн за вказаний переказ; на суму 83 691, 20 грн на рахунок ОСОБА_10 , а також сплатив комісію банку в розмірі 1 688,80 грн за вказаний переказ; на суму 18 500 грн на рахунок ОСОБА_9 , а також сплатив комісію банку в розмірі 385 грн за вказаний переказ; на суму 14 980 грн на рахунок ОСОБА_15 ; на суму 5 794, 10 грн на платіжний інструмент 082586; та 01 червня 2023 року на суму 6 309 грн на платіжний інструмент 019174. Призначенням платежів зазначено: оплата за послуги компанії від ОСОБА_5 , оплата за консультаційні послуги від ОСОБА_5 або переказ особистих коштів (а. с. 26-30).

З відомостей з мобільного додатку «ПриватБанк» вбачається, що здійснено поповнення картки: 09 серпня 2023 року на суму 19 796 грн, 12 серпня 2023 року на суму 4 900 грн, 21 серпня 2023 року на суму 5 880 грн та 3 920 грн, 02 вересня 2023 року на суму 19 600 грн, 03 вересня 2023 року на суму 9 800 грн, 04 вересня 2023 року на суму 9 800 грн, 07 вересня 2023 року на суму 5 000 грн, 12 вересня 2023 року на суму 20 000 грн та 10 000 грн, 13 вересня 2023 року на суму 10 000 грн, 18 вересня 2023 року на суму 10 000 грн, 29 вересня 2023 року на суму 14 700 грн, 04 жовтня 2023 року на суму 6 000 грн, 22 жовтня 2023 року на суму 4 900 грн, 01 жовтня 2023 року на суму 3 800 грн. Реквізитів, в тому числі платника та одержувача зазначених коштів, а також призначення таких платежів, не зазначено (а. с. 31-34).

Відповідно до скріншотів листування в додатку «Вайбер», міститься з`ясування з абонентом « ОСОБА_14 » щодо часу прибуття авто та з подальшого листування вбачається, що учасники спілкування дійшли згоди щодо здійснення грошових переказів за наданими реквізитами, які, згідно повідомлень, були здійснені на загальну суму 158 200 грн від загальної суми 292 000 грн, та вказано про залишок коштів в сумі 133 800 грн. Сторонами вказаних повідомлень в додатку також є « ОСОБА_14 », інший учасник переписки невідомий (а. с. 35-47).

Позиція суду апеляційної інстанції

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст. 902 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 903 ЦК України).

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 ЦК України).

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2023 року між сторонами було укладено договір про надання консультаційних послуг, предметом якого були консультаційні послуги щодо економічних параметрів і показників на американському та європейському ринках автомобілів(п. 1.1. Договору).

При цьому, в п. 1.4. зазначено, що послуги за даним договором не включають і у будь якому випадку не є дорученням, наданням будь яких посередницьких, агентських, поручительських, брокерських, дилерських, технічних послуг будь якого характеру або інших побідних послуг. Також даний Договір не є публічним договором, договором приєднання, попереднім договором, договором купівлі-продажу або іншою угодою, згідно з якою до Замовника переходять права на товар (вживаний та/або пошкоджений автомобіль, придбаний в США чи інших країнах ЄС або іншим чином унаслідок наданих послуг за цим Договором).

Поряд з цим, відповідно до Формуляра (Заявки) до Договору про надання ексклюзивних консультаційних послуг позивач (замовник) зазначив бажані параметри підшукуваного транспортного засобу та максимальну його вартість, а відповідач (виконавець) надав послугу у вигляді пошуку продавців, щодо яких, прямо або опосередковано, на території США чи країн Європи надається послуга із зазначенням веб-сайтів таких продавців. За вказану послугу позивач сплатив відповідачу кошти в розмірі 400 доларів США. При цьому, даний Формуляр містить застереження (б), що Клієнт підтверджує, що для цілей ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» рішення щодо придбання безпосередньо у нерезидента автомобіля Замовником приймається і реалізується останнім повністю на власний розсуд і самостійно з повним, всебічним і вичерпним розумінням того, що Послуга стосується виключно надання економічних консультацій про процес придбання вживаних автомобілів поза територією України, на які не поширюється гарантія виробника та/або продавця (будь-якого іншого учасника американського ринку).

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що між сторонами по справі існували відносини не купівлі-продажу автомобіля, а саме надання послуг, які полягають в підборі бажаного для майбутнього придбання замовником конкретного автомобіля та наданні консультацій про умови такого придбання або відповідне навчання по роботі з онлайн аукціонами по торгівлі відповідними автомобілями.

Жодного доказу укладення між сторонами по справі договору купівлі-продажу автомобіля позивачем суду не надано, а відтак посилання позивача на ст. 693 ЦК України як на підставу для стягнення переданих відповідачу коштів є безпідставним.

Також суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не доведено порушення саме його прав, адже згідно копій квитанцій до платіжних інструкцій, на які він посилається як на доказ перерахування грошових коштів на придбання автомобіля платником є ОСОБА_5 , який не є стороною у справі.

Окрім того грошові кошти згідно із наданими квитанціями були перераховані на банківські реквізити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , а тому ОСОБА_2 не є належним відповідачем за позовними вимогами про стягнення коштів.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд повністю погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, понесені судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції слід залишити за ОСОБА_16 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 лютого 2024 року залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді С. К. Медвецький

С. К. Копаничук