Березівський районний суд Одеської області
09.10.2024
Справа № 494/682/24
Провадження № 2/494/324/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Панчишина А.Ю.

при секретареві Станілевич А.В.

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Березівка справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Вересень» про припинення договорів оренди земельних ділянок, шляхом їх розірвання,

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Березівського районного суду Одеської області від 19 вересня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Вересень» про припинення договорів оренди земельних ділянок, шляхом їх розірвання - відмовлено.

25 вересня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача ПП «Вересень» - адвоката Рудаченка А.В. про стягнення з позивача судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу адвоката в сумі 35000 грн. На обгрунтування клопотання зазначає, що з метою отримання допомоги щодо ведення справи ПП «Вересень» з адвокатом Рудаченком А.О. було укладено договір про надання юридичних послуг №15/05/24-В-ЛГ від 15.05.2024 року. Умовами договору передбачено, що вартість послуг складається із вартості наданої правової допомоги в залежності від кількості витрачених годин на її надання. Вартість 1 години надання правової допомоги за даним договором становить 2500 грн. В орієнтованому розрахунку суми судових витрат по даній справі, що наведений у тексті відзиву на позовну заяву, відповідач повідомив суд про те, що у зв`язку із розглядом даної справи він очікую понести судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн. 24.09.2024 року між замовником та виконавцем було укладено акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого відповідачем було прийнято надані адвокатом послуги, пов`язані із розглядом справи №494/682/24 на загальну суму 35000 грн.

У судове засідання представник відповідача ПП «Вересень» - адвокат Рудаченко А.О. з`явився, підтримав подане клопотання.

Позивачі у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про судовий розгляд.

Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява представника відповідача ПП «Вересень» - адвоката Рудаченка А.О. про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката підлягає задоволенню частково.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат , пов`язаних з розглядом справи . Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням , забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, ч. 2ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного .

Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14 грудня 2021року ,№ 905/716/20 від 8 квітня 2021року ,№ 916/2087/18 від 31 березня 2021року ,№ 922/3812/19 від 10 грудня 2020року зазначається , що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат . Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Крім того, у справі № 922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат , які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката , які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності .

Отже, подача попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат, проте залишається на розсуд суду, а відтак у сторони залишається і ризик не отримати відповідне відшкодування судових витрат.

Разом з тим, орієнтований розрахунок судових витрат по даній справі представником відповідача наведений в тексті відзиву на позовну заяву.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву .

Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .

Судова практика наразі сформувала широкий перелік доказів, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, тощо.

На підтвердження факту надання правової допомоги представником відповідача надано копії договору про надання юридичних послуг №15/05/24-В-ЛГ від 15 травня 2024 року, укладений між ПП «Вересень» та адвокатом Рудаченком А.О., акт приймання-передачі наданих послуг від 24 вересня 2024 року.

Станом на 24.09.2024 року відповідачем не було сплачено на користь адвоката Рудаченка А.О. вартості правової допомоги, наданої згідно умов договору про надання юридичних послуг №15/05/24-В-ЛГ від 15.05.2024 року, оскільки за умовами п.3.4 вказаного договору термін сплати відповідної суми станом на 24.09.2024 року ще не настав.

Відповідно до змісту пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, постановах від 22.11.2019 року у справі №910/906/18 та від 04.06.2020 року у справі №906/598/19.

За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом пункту 1 частини другої статті126, частини восьмої статті129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України аналогічний пункту 1 частини 2статті 137 ЦПК України).

У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із невиконанням умов договору оренди; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

На підставі вищевикладеного, характеру виконаної адвокатом роботи, принцип розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу підлягають до часткового задоволення у розмірі 9 000,00 грн.

Керуючись ст.133,137,141,257,260,261 ЦПК України,ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В

Клопотання представника відповідача Приватного підприємства «Вересень» - адвоката Рудаченка Андрія Олександровича про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Приватного підприємства «Вересень» (, вул. Леніна, 3 с. Мар`янівка Березівського району Одеської області) судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 9000 гривень.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Суддя Панчишин А.Ю.