РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ляшенка О.В.,

при секретарі Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_4 . Заповіту він не залишив, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Вона, як дружина покійного ОСОБА_4 , належить до спадкоємців першої черги за законом і вважає себе такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом з спадкодавцем на день його смерті і подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Окрім неї, до спадкоємців першої черги за законом належать рідні доньки спадкодавця: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак вони не бажають приймати спадщини.

У даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно у Володимирській державній нотаріальній конторі Волинської області їй відмовлено та запропоновано звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на вказану нерухомість.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 03 травня 2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 17 травня 2024 року.

У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з?явились, подали до суду заяви у яких заявлені позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили суд розгляд справи проводити у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує їхнього права, а також свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Як стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Черчичі Володимир-Волинського району Волинської області.

З Витягу з погосподарської книги № 5 за 2016-2023 роки Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_2 , будинок з надвірними будівлями та спорудами належить ОСОБА_1 і знаходиться по АДРЕСА_1 .

З довідки виданої Зимнівською сільською радою Володимирського району Волинської області від 19 березня 2024 року № 64, ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_4 Бубнівською сільською радою не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_4 разом з ним проживала і була зареєстрована його дружина - ОСОБА_1 та дочка - ОСОБА_5 , яка не зареєстрована, але фактично проживає за вищевказаною адресою по даний час.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 належать його дружина - ОСОБА_1 (родинні стосунки між нею та покійним підтверджуються матеріалами справи) та його дочки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих докуменів на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини, право позивача, як спадкоємця за законом на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку.

Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законі, та підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, 189, 206, 246, 247, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 524,527,529, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 1216, 1223, 1258, 1261, 1270, 1273 ЦК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко