ПОСТАНОВА

іменем України

01 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/4815/23

провадження № 22-ц/4809/985/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Пушкарьов Дмитро Євгенович, на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 року у складі судді Драного В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявленого позову посилалися на те, що вони є власниками 3/5 частин вказаної квартири, а відповідач - решти 2/5 частин.З 2019 року позивачі, які є членами однієї сім`ї, не можуть досягти згоди з відповідачем щодо спільного користування квартирою, оскільки останній не погоджується на закріплення за позивачами конкретних приміщень всередині квартири згідно їх часток. Зазначили, що квартира має загальну площу 54,34 кв.м, з яких житлова 39,56 кв.м (три кімнати по 16,25 кв.м, 12,98 кв.м та 10,33 кв.м), кухня, 5,17 кв.м, коридор 5,47 кв.м, санвузол 0,98 кв.м, ванна 2,1 кв.м, кладова 1,06 кв.м. Належна позивачам 3/5 частина житлової площі квартири становить 39,56 х (3/5) = 23,74 кв.м, що в натурі приблизно відповідає площі двох кімнат по 16,25 кв.м та 10,33 кв.м. Водночас, належна відповідачу житлова частина квартири буде становити 39,56 х (2/5) = 15,82 кв.м, що в натурі буде приблизно відповідати площі однієї кімнати 12,98 кв.м.

Посилаючись на зазначені обставини просили суд встановити такий порядок користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 :

- у користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити дві житлові кімнати площами 16,25 кв.м та 10,33 кв.м, що максимально відповідає їх частці в праві власності на квартиру;

- у користування ОСОБА_4 виділити одну житлову кімнату площею 12,98 кв.м;

- в загальному користуванні залишити: кухню площею санвузол площею 0,98 кв.м, ванну площею 2,1 кв.мта кладову площею 1,06 кв.м, кухню 5,17 кв.м, коридор 5,47 кв.м, санвузол 0,98 кв.м, ванна 2,1 кв.м, кладова 1,06 кв.м.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Пушкарьов Дмитро Євгенович, подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просили вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення їх позову у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Пушкарьов Д.Є. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач у судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками 3/5 частин квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.4,5,7). ОСОБА_4 є власником 2/5 частин цієї квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6, 7)

Архівна довідка ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 06 серпня 2018 року №49046 свідчить про те, що станом на дату останньої технічної інвентаризації 22.06.2001 року квартира АДРЕСА_2 , має загальну площу 54,34 кв.м, з яких житлова площа складає 39,56 кв.м (кімната 16,25 кв.м, кімната 10,33 кв.м, кімната 12,98 кв.м, коридор 5,47 кв.м, санвузол 0,98 кв.м, ванна 2,1 кв.м, кухня 5,17 кв.м, кладова 1,06 кв.м) (а.с.8).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачами заявлено вимоги про встановлення порядку користування спільним нерухомим майном, який не є адекватним розміру часток сторін у праві власності на спільне майно та не є максимально наближеним до розміру часток сторін у праві власності, не доведено неможливості встановлення іншого порядку користування, який би був максимально наближеним до розміру їх часток у праві власності, не надано доказів про стан та характеристики об`єкта нерухомого майна на час розгляду справи.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частинами першою, другою ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1ст. 356 ЦК України).

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що власник має право користуватися та розпоряджатися своїм майном або його частиною на свій розсуд, між сторонами існує спір з приводу користування спільним житловим приміщенням, тому наявні підстави для встановлення порядку користування квартирою, за яким житлові права сторін, як співвласників нерухомого майна, не будуть порушені.

Судом встановлено, що ідеально співвласникам у квартирі АДРЕСА_2 ,виходячи із загальної площі належить: позивачам з часткою 3/5 32,6 кв.м, відповідачу з часткою 2/5 21,74 кв.м.

Визначаючи порядок користування спірною квартирою між її співвласниками, апеляційний суд враховує, що площа підсобних приміщень загального користування складає 14,78 кв.м, площа житлових кімнат користування позивачів складає 26,58 кв.м, площа житлових кімнат користування відповідача складає 12,98 кв.м, а загальна - 54,34 кв.

Враховуючи ту обставину, що прохідна кімната передбачає можливість проходу інших співвласників квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто є загальнодоступною (не відособленою), тобто, житлова кімната площею 16,25 кв.м за можливості проходу інших співвласників квартири по своїй суті буде приміщенням загального користування, виділити цю кімнату у користування відповідача неможливо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у разі, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

Житлові кімнати відсутні в переліку приміщень, які можливо залишати в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Порядком проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №488, не наводиться прикладу розрахунку часток спільної власності, при якому житлові кімнати виділяються у загальне користування.

Тому здійснити розрахунок максимально наближених до ідеальних часток спільного користування співвласників у спільній частковій власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не є можливим, оскільки відсутній приклад розрахунку часток спільної власності при якому житлові кімнати виділяються у загальне користування.

За таких умов найбільш наближена до ідеальної частка кожного співвласника буде становити: житлових кімнат ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 67/100 частки, що на 7/100 більше від ідеально належної частки; ОСОБА_4 33/100 частки, що на 7/100 менше від ідеально належної частки.

Оскільки співвласники добровільно не встановили порядок користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому апеляційний суд вважає за необхідне встановити такий порядок користуваннянею:

- у користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити дві житлові кімнати площами 16,25 кв.м та 10,33 кв.м, що максимально відповідає їх частці в праві власності на квартиру;

- у користування ОСОБА_4 виділити одну житлову кімнату площею 12,98 кв.м;

- у загальному користуванні залишити кухню площею 5,17 кв.м,коридор площею 5,47 кв.м.

На думку колегії суддів такий порядок користування відповідатиме інтересам сторін та жодним чином не порушить їх права, оскільки рівнозначно змінює розміру часток у власності співвласників, та визначає конкретні кімнати, які за житловою площею максимально відповідають їхнім часткам у власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відповідача на користь позивачів підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі по 1610,40 грн кожному за подання апеляційної скарги.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Пушкарьов Дмитро Євгенович, задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 рокускасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити такий порядок користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 :

- у користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити дві житлові кімнати площами 16,25 кв.м та 10,33 кв.м, що максимально відповідає їх частці в праві власності на квартиру;

- у користування ОСОБА_4 виділити одну житлову кімнату площею 12,98 кв.м;

- у загальному користуванні залишити кухню площею 5,17 кв.м,коридор площею 5,47 кв.м, санвузол площею 0,98 кв.м, ванну кімнату площею 2,1 кв.м, кладову площею 1,06 кв.м.

Стягнути зОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 РНОКПП ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) по 1610 (одній тисячі шістисот десять) грн 40 коп судового збору кожному за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко