Справа № 456/1476/20
Провадження № 6/456/124/2024
УХВАЛА

03 жовтня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Дверій Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию подання державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванишин Мар`яни Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванишин М.А. звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2021 року. В обґрунтування подання державний виконавець покликається на те, що на виконанні Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №73937283 з виконання ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області про затвердження мирової угоди №456/1476/202 від 16.06.2021 року відповідно до якої ОСОБА_1 виплачує ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 в сумі 25 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 694500 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити в реєструючі ограни, боржнику на праві власності належне нерухоме майно, проте воно знаходиться під арештом від 06.04.2020 року. Також боржнику належать на праві власності 22/100 частини будівель та споруд, які знаходяться в АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2005, зареєстрованого в реєстрі №1-6153, однак ОСОБА_1 рішення не виконує. ОСОБА_1 одержує доходи в ТОВ "САФАРІ АВТО ТРАНС", однак кошти по рішенню суду не сплачує. На запит виконавця Державною прикордонною службою України 20.09.2024 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України від 20.09.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванишин М.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Відповідно до ч.1 ст.6 цього Закону встановлено, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

З набранням чинності 05 жовтня 2016 р. Закону від 02 червня 2016 р. № 1404-VIІІ "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" закріплено право державного (приватного) виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

На підставі цього Закону, ЦПК України доповнено ст. 441, якою врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що у Стрийському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №73937283 з виконання ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2021 року про затвердження мирової угоди по справі №456/1476/202 відповідно до якої ОСОБА_1 виплачує ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 в сумі 25 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 694500 грн.

Частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки боржника, а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Боржник ОСОБА_1 не порушив приписів ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» та не ухилявся від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, а посилання державного виконавця на ст. 441 ЦПК України, як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків. Окрім цього, матеріалами справи не підтверджено і тих обставин, що перебування боржника ОСОБА_1 на території України буде сприяти належному виконанню боргових зобов`язань, а його відсутність - буде перешкодою для їх своєчасного і належного виконання.

За таких підстав, суд оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов до висновку, що підстав для задоволення подання немає.

Керуючись ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванишин Мар`яни Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя С. С. Сас