Справа № 464/7355/24
пр.№ 2-н/464/2043/24
УХВАЛА

12.11.2024 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановила:

заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період з 01.07.2023 до 31.08.2024 у розмірі 21 315,26 грн., інфляційні нарахування у розмірі 203,72 грн., 3% річних у розмірі 60,85 грн., пеню у розмірі 55,36 грн., а також 302,80 грн. судового збору.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу наступного висновку.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з положеннями ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Як вбачається з вимог заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з боржника, окрім заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води, інфляційних нарахувань, 3% річних, також пеню за надані послуги у розмірі 55,36 грн. Водночас, така вимога не відповідає положенням ст. 161 ЦПК України та носить спірний характер, відтак в порядку наказаного провадження розгляду не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог (ч. 3 ст. 165 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення пені необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 165, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,

постановила:

у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 55,36 грн. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 12 листопада 2024 року.

Суддя Сабара Л.В.