Справа № 302/932/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

05.11.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю : секретар судового засідання Липей В.В.,

представник позивачів адвокат Рішко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_3 , приватний нотаріус Лисенко О.О., третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Черток І.В., про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :10:003:0013 площею 1,43 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в селі Подобовець Хустського району Закарпатської області; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_3 , приватний нотаріус Фєтісова В.О., третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Черток І.В. про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :10:003:0012 площею 1,43 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в селі Подобовець Хустського району Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В:

Зазначені позови подані до суду 16.05.2023 з таким обґрунтуванням вимог.

Первісний позивач ОСОБА_5 (правонаступник по спадкуванню ОСОБА_1 ) і позивачка ОСОБА_4 мали на праві власності земельні ділянки в урочищі «За дорогою» в АДРЕСА_1 площами по 1,43 га кожна з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номерами :10:003:0013 і :10:003:0012. Ці земельні ділянки вони отримали на підставі належних сертифікатів на земельну частку (пай) на землях колективної власності КСП «Шипіт» (ЗК 0096673, ЗК 0096708). Позивачі 08.10.2015 на підставі сертифікатів та технічних документацій із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) зареєстрували зазначені земельні ділянки з присвоєнням вищезазначених кадастрових номерів в Державному земельному кадастрі. Рішенням Пилипецької сільської ради від 11.10.2015 № 73 було затверджено зазначені технічні документації із землеустрою і ці земельні ділянки передано у власність ОСОБА_5 і ОСОБА_4 18.11.2015 позивачі зареєстрували право власності на земельні ділянки їм було видано Міжгірським районним управлінням юстиції Закарпатської області свідоцтва про право власності на нерухоме майно відповідно номери 47941585, 47935955 та присвоєно реєстраційні номери об`єктам права власності відповідно : 24, 24.

09.05.2023 позивачі дізналися про те, що 27.04.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черток І.В. було посвідчено договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок (реєстрові номери 106, 105), на підставі яких нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 27.04.2023 за № 67379700, за № 67379620, згідно з якими було внесено відомості про реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки за ОСОБА_2 (номери відомостей про речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 50082697, 50082629).

Цими діями було припинено право власності позивачів на зазначені земельні ділянки.

Позивачі обґрунтовують позовні вимоги тим, що вони ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) не укладали (не підписували) договори купівлі-продажу належних їм земельних ділянок, не отримували коштів за продаж цих ділянок, не узгоджували з відповідачем ОСОБА_2 істотних умов договорів купівлі-продажу, не надавали повноважень співвідповідачу ОСОБА_3 укладати від їх імені договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок, не підписували довіреностей чи доручень і не звертались з цього приводу до приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Фєтісової В.О., ОСОБА_6 , Черток І.В. Позивачі та їх представник покликаються на положення Цивільного кодексу України ( статті 11, 15, 16, 202, 203, 205, 207, 215, 627, 655, 656, 657), які регламентують порядок укладення договорів (правочинів) та визнання їх недійсними.

Винесені в справі судові рішення:

- згідно з ухвалами від 17.05.2023 прийняті зазначені позовні заяви до розгляду та відкрито провадження в справі;

- згідно з ухвалами від 17.05.2023 задоволено заяви сторони позивачів про забезпечення позову і накладено арешти на земельні ділянки, які предметом спору із заборонами вчинення будь-яких дій щодо поділу, об`єднання або відчуження у будь-який спосіб;

- згідно з ухвалами від 17.05.2023 задоволено клопотання сторони позивачів і витребувано докази від приватного нотаріуса Черток І.В. у виді оригіналів нотаріальних справ щодо посвідчення вищезазначених договорів купівлі-продажу земельних ділянок;

- згідно з ухвалою суду від 07.06.2023 об`єднано позови в справах № 302/932/23, 302/933/23 в одне цивільне провадження і присвоєно об`єднаному провадженню номер 302/932/23;

- згідно з ухвалою суду від 11.09.2023 задоволено частково заяви (клопотання) сторони позивачів і прийнято до розгляду змінені (уточнені) позовні вимоги, за якими залучено в справу співвідповідачами ОСОБА_3 , приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Лисенко О.О., ОСОБА_7 ; визнано неналежним відповідачем приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черток І.В. та залученого цього нотаріуса третьою особою без самостійних вимог; витребувано в приватного нотаріуса Черток І.В. оригінали документів з нотаріальних справ щодо посвідчення договорів купівлі-продажу зазначених (спірних) земельних ділянок у позовних заявах;

- згідно з ухвалою суду від 09.10.2023 роз`яснено виконання ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.09.2023 в частині витребування доказів від приватного нотаріуса Черток І.В.;

- згідно з ухвалою суду від 09.10.2023 задоволено клопотання сторони позивачів про витребування доказів від приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Черток І.В., Лисенко О.О., Фєтісової В.О. у виді оригіналів довіреностей від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про уповноваження ОСОБА_3 бути їх уповноваженими представниками з питань розпорядження майном земельними ділянками, які є предметом спору згідно із змістом позовів;

- згідно з ухвалою суду від 28.11.2023 задоволено клопотання сторони позивачів і призначено в справі судову почеркознавчу експертизу приналежності підписів від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на довіреностях, посвідчених приватними нотаріусами Київського міського нотаріального округу Фєтісовою В.О. і ОСОБА_6 , на час проведення експертизи зупинено провадження в справі;

- згідно з ухвалою суду від 04.03.2024 відновлено провадження в справі для продовження підготовчого судового розгляду;

- згідно з ухвалою суду від 23.03.2024 задоволено клопотання сторони позивачів і витребувано з ГУ ПФУ в Закарпатській області оригінали пенсійних справі позивачів; витребувано з Пилипецької сільської ради оригінали звернень позивачів, які надходили до цієї ради; витребувано від АТ «Укрпошта» оригінали відомостей на виплату пенсій позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;

- згідно з ухвалою суду від 04.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті;

- згідно з ухвалою суду від 09.10.2024 задоволено клопотання представника позивачів адвоката Рішко С.І. про залучення до участі в справі позивачем ОСОБА_1 в порядку процесуального правонаступництва за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем ОСОБА_5 .

Позиції сторін, третьої особи за змістом процесуальних заяв

Представник позивачів адвокат Рішко С.І. позовні вимоги (уточнені і доповнені за змістом письмових заяв, які прийняті судом до розгляду) підтримав повністю і, окрім обґрунтувань, які зазначені вище, цю позицію додатково вмотивував наступним.

Позивачі ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є особами похилого віку і не надавали повноважень ОСОБА_3 діяти в їх інтересах, зокрема не підписували довіреності, не приїздили в місто Київ, не контактували з приватними нотаріусами Фєтісовою В.О., ОСОБА_6 щодо підписання довіреностей від їх імені, не контактували з приватним нотаріусом Черток І.В., які посвідчила договори купівлі-продажу від їх імені за підписами ОСОБА_3 , який діяв від їх імені на підставі довіреностей, посвідчених приватними нотаріусами Фєтісовою В.О., Лисенко О.О. Це підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи, за підсумком якої визнано підписи від імені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на довіреностях, які складені приватними нотаріусами Фєтісовою В.О., Лисенко О.О про надання повноважень ОСОБА_3 діяти в інтересах позивачів для цілей укладення від їх імені договорів купівлі-продажу земельних ділянок, що є предметом спору, - такими, що виконані не ОСОБА_4 і не ОСОБА_5 , а іншою особою. Представник позивачів також звернув увагу суду, що приватні нотаріуси Фєтісова В.О. і ОСОБА_6 надали в справу до відзиву копії документів, які були підставою для посвідчення довіреностей від імені ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про уповноваження ОСОБА_3 діяти в їх інтересах, зокрема копії паспортів громадян України, в яких на фото зображені не ОСОБА_5 , і не ОСОБА_4 , а інші особи. Ці фото не є ідентичними фото в оригіналах паспортів ОСОБА_5 і ОСОБА_4 . Натомість ідентифікаційні відомості цих осіб та реквізити паспортів є однакові.

Представник позивачів просить покласти судові витрати у виді судового збору, сплаченого за подання позовів і заяв про забезпечення позову, вартість послуг експерта, - на відповідача ОСОБА_2 і співвідповідача ОСОБА_3 .

Представник позивача вважає, що в справі не здобуто доказів того, що інші співвідповідачі, а саме приватні нотаріуси ОСОБА_7 і ОСОБА_6 діяли спільно з ОСОБА_3 щодо складання фіктивних довіреностей та з метою неправомірного укладення оспорюваних правочинів про відчуження земельних ділянок.

Представник позивачів також повідомив, що не порушує в судовому засіданні питання про стягнення правничих витрат, понесених позивачами, з належної сторони відповідачів, які мають нести відповідальність за позовними вимогами у судовому рішенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась жодного разу, будучи належно повідомленою про такі. Також не з`явилась в судові засідання і її представник адвокат Гребенюк О.М., будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи, про що є відповідне підтвердження в справі. Натомість ОСОБА_2 за змістом відзиву на позовні заяви позови заперечила повністю на основі такого обґрунтування своєї позиції.

Відповідачка вважає, що набула зазначені земельні ділянки у власність на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 27.04.2023 з дотриманням усіх вимог законодавства щодо укладання і реєстрації права власності. Не має підстав вважати, що земельні ділянки вибули із володіння власників проти їх волі. Покликається також на те, що в договорі доручення (довіреності) чітко визначені юридичні дії, які належало вчинити повіреному. Просить застосувати до встановлених обставин у справі висновки ВСУ за постановою від 07.11.2012 у справі № 6/107цс12, за постановою від 17.02.2016 у справі № 6-24-7цм15, за якими витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору, тобто застосувати положення статей 387, 388 ЦК України. Відповідачка вважає, що позовні вимоги слід були підтвердити належними засобами доказування.

Співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання під час розгляду справи жодного разу не з`явився, будучи належно повідомленим про таке, що підтверджено в матеріалах справи.

Співвідповідач приватний нотаріус Фєтісова В.О. на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву про розгляд такого за її відсутності з позицією визнання її неналежним відповідачем та відсутності підстав для стягнення з неї понесених судових витрат.

Крім того, приватний нотаріус Фєтісова В.О. подала відзив на позовну заяву, згідно якого просить залишити позов ОСОБА_4 без розгляду з огляду на таке. Вона здійснювала свої обов`язки з дотриманням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. У неї не було підстав для відмови ОСОБА_4 у вчиненні нотаріальної дії про вчинення якої вона попросила (посвідченні довіреності). Крім того, на виконання вимог закону особа ОСОБА_4 , як і визначення її обсягу цивільної дієздатності, були встановлені приватним нотаріусом за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , дійсність якого була перевірена нею у відповідному державному Реєстрі. В тому числі, під час спілкування із ОСОБА_4 у нотаріуса не з`явилось жодних сумнівів щодо обсягу її цивільної дієздатності та нею були встановлені дійсні наміри і волевиявлення ОСОБА_4 до вчинення правочину (посвідчення довіреності).

Співвідповідач приватний нотаріус Лисенко О.О. на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, про таке повідомлялася належно, причини неявки суду невідомі.

Співвідповідач приватний нотаріус Лисенко О.О. надіслала суду заяву, згідно якої при посвідченні довіреності від 14.04.2023 року, №420 вона діяла згідно з Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій. Вона вважає себе неналежним відповідачем з огляду на, що просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 в повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса ОСОБА_8 адвокат Юрченко Ю.І. в судових засіданнях висловив позицію, за якою ОСОБА_8 посвідчувала договори купівлі-продажу спірних земельних ділянках між ОСОБА_3 , який діяв в інтересах продавців (власників земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) і ОСОБА_2 (покупця цих земельних ділянок). Ці договори укладені згідно чинної процедури, що регламентує нотаріальне посвідчення таких правочинів. При цьому ОСОБА_3 на ствердження своїх повноважень надав приватному нотаріусу Черток І.В. довіреності від імені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які нотаріально посвідчені приватними нотаріусами Фєтісовою В.О. і ОСОБА_6 . Позовні заяви не містять обґрунтування позовних вимог до приватного нотаріуса Черток І.В. у зв`язку з цим було задоволено клопотання про виключення ОСОБА_8 з відповідачів за первісними позовними вимогами і постановлено ухвалу про залучення ОСОБА_8 третьою особою без самостійних вимог. Представник третьої особи просить вирішити питання при постановленні остаточного рішення в справі щодо повернення приватному нотаріусу оригіналів документів витребуваної судом нотаріальної справи.

Встановлені судом обставини справи

Згідно з сертифікатами на земельну частку (пай) серії ЗК № 0096673, № 0096708 виданих 13.06.1997 Міжгірською районною державною адміністрацією ОСОБА_5 і ОСОБА_4 посвідчено право на земельну частку (пай) на землях, що знаходились в ксп «Шипіт», розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих ділянок у натурі (на місцевості). 08 жовтня 2015 року на підставі зазначених сертифікатів та технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами :10:003:0013 ( ОСОБА_5 ) і :10:003:0012 ( ОСОБА_4 ) площами по 1,43 га кожна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з розташуванням в урочищі «За дорогою» в АДРЕСА_1 .

Згідно з рішеннями Пилипецької сільської ради Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області від 11.10.2015 № 73, № 74 затверджено зазначені вище технічні документації із землеустрою на земельні ділянки та передано ці ділянки у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 18.11.2015 зареєстровано право власності на зазначені земельні ділянки за власниками ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і 19.11.2015 реєстраційна служба Міжгірського районного управління юстиції видала власникам земельних ділянок свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 з присвоєнням реєстраційного номера об`єкта права власності 24 (за ОСОБА_5 ), № НОМЕР_3 з присвоєнням реєстраційного номера об`єкта права власності 24 (за ОСОБА_4 ).

Згідно з довіреністю від 14.04.2023, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лисенко О.О. за реєстровим номером 420 (бланк НСК317841) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_4 , виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 20.11.1997, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) уповноважив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2008, РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) продати за ціну та на умовах на його власний розсуд належну ОСОБА_5 на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0013 площею 1,43 га. Довіреність була видана зі строком дії на один рік (дійсна до 14.04.2024) і підписана від імені ОСОБА_5 .

Згідно з довіреністю від 14.04.2023, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фєтісовою В.О. за реєстровим номером 409 (бланк НСК 479754) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_8 , виданий 01.06.2002 Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_9 уповноважила ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Києво-Святошинським РВ УМВС України в Київській області 16.08.2008, - бути повноважним представником з питань розпорядження продажу, міни, здачі в оренду (найм), за ціну та на умовах за його розсудом у спосіб та в порядку, передбаченим законодавством України, належну їй на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :10:003:0012 площею 1,43 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладання /підписання угод або інших документів про відчуження або оренду (найму); захисту прав, законних інтересів та майна. Довіреність була видана зі строком дії на один рік (до 14.04.2024 або до її скасування раніше зазначеного терміну) без права передоручення і підписана від імені ОСОБА_4 .

Зазначені довіреності містять право повного розпорядження зазначеним майном (перелік прав згідно з Цивільним кодексом України), у тому числі з правами отримання коштів, внесення цих коштів на банківські рахунки.

Згідно з договорами купівлі-продажу земельних ділянок, посвідченими 27.04.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черток І.В. за реєстровими номерами 106, 105 продавці ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (власники земельних ділянок), в інтересах яких діяв ОСОБА_3 на підставі вищезазначених довіреностей, передали у власність покупця ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_10 , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві 12.10.2004, РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , земельні ділянки площею по 1.43 га кожна кадастрові номери :10:003:0013, :10:003:0012, які розташовані в урочищі «За дорогою» в селі Подобовець Міжгірського району Закарпатської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У договорах також зазначено ціну продажу земельних ділянок по 18000 гривень кожна, посилання на документи про право власності продавців на зазначені земельні ділянки (свідоцтва про право власності, видані 19.11.2015 державним реєстратором реєстраційної служби Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області Кужель Л.Ф. індексні номери 47941585, 47935955), реєстрацію права власності зазначених земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номери записів права власності 1218694, 12117144 та реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 24, 24). Ці договори підписані від імені продавців ОСОБА_3 , а від імені покупця ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили, що не надавали повноважень ОСОБА_3 щодо продажу належних їм земельних ділянок, не прибували в місто Київ для надання довіреностей, не звертались до приватних нотаріусів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 і не підписували довіреності, на підставі яких було укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Згідно з висновком судового експерта Я. Сухомлин Київського НДІС № 188/24-32 від 13.06.2024, складеним на виконання ухвали суду від 01.12.2023 про призначення в справі почеркознавчої експертизи, надано такий підсумковий висновок :

- підписи від імені ОСОБА_4 та рукописні записи « ОСОБА_4 » у графі «підпис» у довіреності, яка посвідчена 14.04.2023 в м. Києві приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фєтісовою В.О., зареєстрованою в реєстрі за № 409 (бланк НСК 479754) і на другому примірнику цієї довіреності, - виконані не ОСОБА_4 , а іншою особою;

- підписи від імені ОСОБА_5 та рукописні записи « ОСОБА_9 » у графі «підпис» довіреності, яка посвідчена 14.04.2023 в м. Києві приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лисенко О.О., зареєстрованої в реєстрі за № 420 (бланк НСК 317841) і на другому примірнику цієї довіреності, - виконані не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Оцінивши встановлені обставини, зміст прийнятих до розгляду позовних вимог, подані в справу докази, доводи сторін і їх представників, позицію і обґрунтування третьої особи та її представника, суд дійшов такого висновку.

Із установлених судом обставин видно, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не надавали повноважень ОСОБА_3 діяти в їх інтересах щодо відчуження належних їм земельних ділянок. Зокрема, вони не підписували довіреності, тобто не вчиняли цей правочин. Це стверджено, окрім їх пояснень висновком судової почеркознавчої експертизи приналежності підписів цим особам на вищезазначених довіреностях. Отже, предметом спору є підтвердження/спростування волевиявлення власників майна на подальше відчуження цього майна (земельних ділянок).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України від 02.09.1993 N3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон N3425-XII), нотаріуси посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо). Частиною третьою статті 34 Закону N3425-XII визначено, що тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, вимог про нотаріальне посвідчення правочину, вимог про нотаріальне засвідчення справжності підписів учасника під час прийняття ним рішення з питань діяльності відповідної юридичної особи, правочинів про скасування таких вимог, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу (крім тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса), а також заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, дублікатів нотаріальних документів, рішень про створення юридичних осіб, рішень органів управління юридичних осіб, актів приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі, актів про передавання нерухомого майна до та із статутних капіталів юридичних осіб, передавальних актів, розподільчих балансів, а також інших документів, визначених законом, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів. Зразок, опис, порядок використання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону N3425-XII порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що посвідчує особу, передбаченим Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", національним паспортом іноземця або документом, що його замінює, посвідченням особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідченням, виданим за місцем роботи фізичної особи. Посвідчення водія, особи моряка, члена екіпажу, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, також перевіряють дійсність документів за Єдиним державним демографічним реєстром, якщо документи були оформлені із застосуванням засобів цього Реєстру (ст.43 Закону N3425-XII).

Згідно з ч.1, 2 ст.45 Закону N3425-XII при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо заява чи інший документ підписані за відсутності нотаріуса, особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повинна особисто підтвердити, що документ підписаний нею.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 Закону N3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до ст.50 Закону N3425-XII нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Згідно з ч.1 ст.54 Закону N3425-XII нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Статтею 58 ч.ч.1, 2, 5 Закону N3425-XII передбачено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують довіреність, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Строк, на який може бути видана довіреність, визначається цивільним законодавством України. Припинення дії довіреності провадиться в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.59 Закону N3425-XII документи, в яких викладено зміст правочинів (договори, заповіти, довіреності тощо), свідоцтва, що посвідчуються нотаріально або видаються нотаріусом, виготовляються нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, не менше ніж у двох примірниках, один із яких залишається у справах державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса, у виконавчому комітеті органу місцевого самоврядування.

Відповідно до пунктів 1, 2 Глави 3 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 №296/5 (далі-Порядок) при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом N3425-XII.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4, 8, 9 Глави 9 Розділу І Порядку тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, за винятком заяв у електронній формі заяв та примірників документів, що залишаються у справах нотаріуса, а також дублікатів нотаріальних документів, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів з лицьового та зворотного боку цих бланків. Перед підписанням документа нотаріус зобов`язаний забезпечити ознайомлення зі змістом документа сторін (учасників). При вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підпису у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України "Про нотаріат". Підпис особи або її представника у разі необхідності свідка(ів) або перекладача на нотаріальному документі виконується власноручно. Використання факсимільного підпису не допускається.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2, п.2 Глави 1 Розділу ІІ Порядку письмові правочини, що посвідчуються нотаріально, виготовляються нотаріусом не менше ніж у двох примірниках, один з яких залишається у матеріалах нотаріальної справи. Усі примірники підписуються учасниками правочину та мають силу оригіналу, у тому числі примірник, який зберігається у справах нотаріуса.

Відповідно до п.1 Глави 4 Розділу ІІ Порядку довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Нотаріуси посвідчують довіреності, складені від імені однієї або кількох осіб, на ім`я однієї особи або кількох осіб за усним зверненням довірителя.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з ч.1, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішне суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої піні статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Отже, істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет і ціну.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У постанові від 16.06.2020 року у справі N145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах ВП ВС від 5 червня 2018 у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-1.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Разом із тим у постанові від 16.06.2020 року у справі N145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку (п.п. 42-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

В пунктах 114-116, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі N 183/1617/16 суд зазначив, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі N 653/1096/16-ц).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду перо витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на вказане у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі N 488/5027/14-ц (провадження N 14-256цс18, пункт 100), від 30 червня 2020 року у справі N19/028-10/13 (провадження N12-158гс19, пункт 10.29)).

З огляду на викладене, під час розгляду справи за позовною вимогою про застосування належного способу захисту (зокрема у спорі за віндикаційним позовом) відмова в позові з тих мотивів, що державний акт, рішення про державну реєстрацію, відомості чи запис про державну реєстрацію права на майно не визнані недійсними, або що вони не оскаржені, відповідні позовні вимоги не пред`явлені, не допускається (п. 154 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі N359/3373/16-ц).

При посвідченні Довіреності від 14.04.2023 приватним нотаріусом Фєтісовою В.О. не було виконано вищенаведених вимог Закону N3425-XII та Порядку, адже позивачка не зверталася до нотаріуса за посвідченням Довіреності від 14.04.2023 та не здійснювала волевиявлення до укладення такої довіреності, зокрема, шляхом її підписання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 не укладала із ОСОБА_3 договору доручення щодо розпорядження від її імені земельною ділянкою з кадастровим номером :10:003:0012, не зверталася до приватного нотаріуса Фєтісової В.О. за посвідченням Довіреності 14.04.2023 та не підписувала її, тому ця довіреність є неукладеною. Відповідно ОСОБА_3 не був наділений у встановленому законом порядку від позивачки розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером :10:003:0012, в т.ч. шляхом укладення із ОСОБА_2 договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27.04.2023 року приватним нотаріусом Черток І.В., зареєстрованого в реєстрі за N105. Оскільки, позивачка жодним іншим чином не підтверджувала намір та волевиявлення щодо відчуження на користь ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :10:003:0012, то в даному випадку має місце незаконне заволодіння відповідачем майном, що належить на праві власності позивачці. Відповідно, належним та ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_4 як власника земельної ділянки з кадастровим номером :10:003:0012 є витребування цієї ділянки із незаконного володіння ОСОБА_2 .

При посвідченні Довіреності від 14.04.2023 приватним нотаріусом Лисенко О.О. не було виконано вищенаведених вимог Закону N3425-XII та Порядку, адже позивач не звертався до нотаріуса за посвідченням Довіреності від 14.04.2023 та не здійснював волевиявлення до укладення такої довіреності, зокрема, шляхом її підписання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_5 не укладав із ОСОБА_3 договору доручення щодо розпорядження від його імені земельною ділянкою з кадастровим номером :10:003:0013, не звертався до приватного нотаріуса Лисенко О.О. посвідченням Довіреності 14.04.2023 та не підписував її, тому ця довіреність є неукладеною. Відповідно ОСОБА_3 не був наділений у встановленому законом порядку від імені позивача розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером :10:003:0013, в т.ч. шляхом укладення із ОСОБА_2 договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27.04.2023 року приватним нотаріусом Черток І.В., зареєстрованого в реєстрі за N106. Оскільки позивач жодним іншим чином не підтверджував намір та волевиявлення щодо відчуження на користь ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :10:003:0013, то в даному випадку має місце незаконне заволодіння відповідачем майном, що належить на праві власності позивачу. Відповідно, належним та ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_5 як власника земельної ділянки з кадастровим номером :10:003:0013 є витребування цієї ділянки із незаконного володіння ОСОБА_2 .

Згідно з статтею 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на встановлені обставини і викладене нормативно-правове обґрунтування, яке підлягає застосуванню до встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 доведені позивачами повністю належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Ці позовні вимоги не спростовані доводами цих співвідповідачів.

Натомість суд дійшов переконання, що співвідповідачі приватні нотаріуси Фєтісова В.О., ОСОБА_6 не можуть бути співвідповідачами за пред`явленими до них позовними вимогами, бо в справу не подано доказів, що вони діяли умисно, за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . Адже поданих доказів до цих співвідповідачів не достатньо для притягнення їх до цивільної відповідальності. Зокрема, у справу не подано відповідного судового рішення про визнання дій зазначених приватних нотаріусів щодо посвідчення ними довіреності в інтересах ОСОБА_3 про встановлення ознак відповідного кримінального правопорушення або ж іншого доказів про умисність таких діянь чи явної службової недбалості всупереч чинному нотаріальному законодавству (висновків відповідних органів Міністерства юстиції). Тому позовні вимоги до зазначених співвідповідачів підлягають відхиленню.

Згідно з статтями 141, 133, 139 ЦПК України суд вважає, що судові витрати у виді сплаченого позивачами судового збору за подання позовних вимог і заяв про забезпечення позову, а також судові витрати у виді оплати послуг судового експерта слід покласти солідарно на відповідача ОСОБА_2 і співвідповідача ОСОБА_3 . Ці витрати підтверджені в матеріалах справи відповідними квитанціями про їх сплату позивачами.

Стягнення інших судових витрат в судовому засіданні стороною позивачів не ініційовано.

Заходи забезпечення, вжиті судом за відповідними ухвалами про накладення арешту на спірні земельні ділянки до остаточного вирішення спору за заявою представника позивачів у судовому засіданні з цього приводу підлягають скасуванню з набранням законної сили винесеного судового рішення в справі.

Клопотання приватних нотаріусів про повернення їм витребуваних судом оригіналів документів нотаріальних справ (договорів купівлі-продажу, укладення довіреностей) підлягають задоволенню.

В справі також слід повернути за окремими заявами витребувані судом оригінали документів для цілей проведення судової почеркознавчої експертизи з ГУ ПФУ в Закарпатській області (пенсійну справу) з Пилипецької сільської ради (документи з підписами позивачів), з поштової установи та оригінали довіреностей від імені позивачів про надання повноважень діяти в їх інтересах адвокату Рішко С.І.

Керуючись статтями 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , співвідповідача ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_10 , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві, РНОКПП НОМЕР_11 , мешканки АДРЕСА_4 , земельну ділянку кадастровий номер :10:003:0013 площею 1,43 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в селі Подобовець урочище «За дорогою» Хустського району Закарпатської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , співвідповідача ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_10 , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві, РНОКПП НОМЕР_11 , мешканки АДРЕСА_4 , земельну ділянку кадастровий номер :10:003:0012 площею 1,43 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в селі Подобовець урочище «За дорогою» Хустського району Закарпатської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , мешканки АДРЕСА_1 .

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_4 до приватних нотаріусів Лисенко О.О. і ОСОБА_10 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , - в користь ОСОБА_1 такі судові витрати :

- у виді судового збору в розмірі 1609 гривень 80 коп., у виді витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 11359,20 гривень, - всього стягнути цих судових витрат на загальну суму 12969 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_4 такі судові витрати :

- у виді судового збору в розмірі 1609 гривень 80 коп., у виді витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 11359,20 гривень, всього стягнути цих судових витрат на загальну суму 12969 гривень.

Повернути приватним нотаріусам Черток Ірині Володимирівні, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 оригінали нотаріальних справ, які вилучались згідно з ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.05.2023, від 09.10.2023.

Задовольнити клопотання представника позивачів-адвоката Рішко С.І. щодо вирішення питання забезпечення позовів.

Скасувати забезпечення позовів у виді накладеного арешту та заборон на земельні ділянки, згідно з ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.05.2023 (справа № 302/933/22, провадження 2/302/197/23), від 17.05.2023 (справа № 302/932/23, провадження 2/302/196/23) .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, - якщо апеляційна карга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з статтею 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 14.11.2024.

Копії рішення надіслати для відома учасникам справи, які були відсутні під час проголошення рішення.

Суддя: В. П. Кривка