Справа №: 398/1198/24
провадження №: 2-о/398/120/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" вересня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

заявника ОСОБА_1 та її представника - адвоката Сьори О.М.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною вище заявою. В обґрунтування заяви вказує на те, що 20.11.1999 року Палацом урочистих події Олександрійської міської ради Кіровоградської області був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_3 . Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2016 року їх шлюб було розірвано. Копію заочного рішення суду вона отримала лише 05.05.2022 року. До цього вона знала, що такий позов було подано, але розгляд справи про розірвання шлюбу було відкладено за її заявою. На той час відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсно погіршилися, що було викликано необхідністю здійснення ОСОБА_1 догляду за онкохворим батьком, який вже не міг обійтися без сторонньої допомоги. В подальшому подружжя дійшли згоди про примирення та збереження шлюбу. ОСОБА_3 запевнив її, що він відмовився від позову. Більше ОСОБА_1 повісток про виклик до суду не отримувала. У сімейних стосунках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ніяких змін не відбулося. Вони і надалі, як і до цього проживали разом однією сім`єю, турбувалися один про одного, вели спільне господарство та спільний побут, мали спільний бюджет. На спільні кошти вони купували одяг, продукти харчування, сплачували комунальні послуги. Окрім того, виховували та навчали їх спільну доньку ОСОБА_4 , отримували кредити в банку, купували речі та знаряддя для бізнесу чоловіка, тощо. 28.02.2022 року чоловік заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 696/22 «Про загальну мобілізацію». 23.04.2022 року старший лейтенант ОСОБА_3 загинув поблизу населеного пункту Таврійське Херсонської області під час захисту Батьківщини, що підтверджується актом та матеріалами службового розслідування. Відповідно до Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 110 від 06.05.2022 року, старшого лейтенанта ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 через обстріл противника, внаслідок осколкового поранення тіла, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Оскільки заявник ОСОБА_1 з загиблим старшим лейтенантом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, то відповідно до норм Сімейного Кодексу України вона є членом сім`ї вказаного військовослужбовця (його дружиною), та має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги як члени сім`ї (дружина) загиблого (померлого) військовослужбовця відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». За наведених обставин, у позивач ОСОБА_1 виникла необхідність у встановленні факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (загиблим військовослужбовцем) для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сім`ї загиблого військовослужбовця.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року, провадження по зазначеній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду(том1 а.с.131).

22.04.2024 року до суду надійшли письмові пояснення заінтересованої особи - Міністерства оборони України в яких зазначено, що згідно ст.16-1 Закону №2011-ХІІ право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Згідно ст. 16-1 Закону №2011-ХІІ: у випадках, зазначених у п.п.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначення «члена сім`ї» не містить. Проте, за змістом ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.9 СК України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства. Крім того, відповідно ч.2 ст.21 СК України, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Як вбачається з вищезазначеної норми, не тільки спільне проживання є підставою для визнання членом сім`ї але й окрім іншого пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівліпродажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Просять врахувати подані письмові пояснення при ухваленні рішення у справі.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17, від 02.04.2020 у справі № 357/13948/16-а, від 12.11.2020 у справі № 822/630/17.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала посилаючись на обставини викладені в ній. Додатково суду пояснила, що в 2016 році її батьку було діагностовано онкологічне захворювання, він потребував постійного догляду та сторонньої допомоги. Вона багато зусиль докладала, щоб організувати належний догляд за батьком та приділяла йому багато уваги. Як наслідок, менше уваги приділяла чоловіку, що призвело до виникнення у їх відносинах напруги та непорозумінь. Але, до тата чоловік свого доброго відношення не змінив. Восени 2016 року вона з чоловіком примирилася, їх відносини покращилися і чоловік запевнив, що залишив свою позовну заяву про розірвання їх шлюбу без розгляду. Вони з чоловіком мали 2 квартири, в м. Олександрія та в м. Кіровоград. Місце мешкання усіх членів їх родини було зареєстровано в м. Кіровограді. В подальшому їх родина переїхала на постійне проживання до м. Олександрія. В 2015 році вона з донькою зареєстрували своє місце мешкання тут, а чоловік залишив реєстрацію в м. Кропивницький. І вона і чоловік мали пільги на сплату комунальних послуг, таким чином їм легше було утримувати нерухоме майно. Фактично вся їх родина мешкала в м. Олександрія. ОСОБА_3 на той час займався будівництвом, опаленням, освітленням, пожежною безпекою будівель, утепленням. Він приймав замовлення з розроблення проектів та виконання таких робіт по всій території України. У зв`язку з цим часто був у відрядженнях. Усю проектну та бухгалтерську документацію, печатки, спеціалізовану літературу, особисті та медичні документи, персональний комп`ютер та флеш-накопичувачі з робочою інформацією, ОСОБА_3 зберігав за місцем їх фактичного мешкання в м. Олександрія. В період спільного проживання вони придбали два автомобілі, один мікроавтобус для роботи, та легкове авто для потреб родини. В 2019 році ОСОБА_3 подарував їй ноутбук, за який певний час сплачував кредит, та для потреб родини придбав мікрохвильову піч. Він працював і утримував родину, оплачував навчання доньки, давав їй кошти на вирішення побутових питань, оплату комунальних послуг та придбання продуктів харчування для родини. ОСОБА_3 самостійно зробив поточний ремонт в квартирі, де вони спільно проживали. Він мав декілька банківських карток та зберігав їх за місцем постійного проживання родини в м. Олександрії. Готівкові кошти, які заробляв ОСОБА_3 , він також зберігав за місцем їх спільного мешкання. Казав їй скільки грошей обміняти на валюту, а скільки залишити на поточні витрати родини. Вона розподіляла сімейний бюджет. На початку війни він був у від`їзді, тож одразу поїхав до Кропивницького ТЦК. Чоловік повідомив, що пройшов медкомісію і поїде на 3-5 днів в Новоукраїнку доробити проект. Мав намір, перед відправкою на фронт, перегнати їх автівки до м. Олександрія. Через 2 дні чоловік передзвонив і повідомив, що вранці його призвали на службу. Після цього вони спілкувалися виключно телефоном. В перших числах березня 2022 року вона потрапила до реанімаційного відділення через погіршення стану здоров`я. Чоловік не міг приїхати але дзвонив, підтримував та цікавився її станом здоров`я. Його перевели в м. Миколаїв, а в подальшому на Херсонський напрямок. Декілька разів було, що він телефонував і прощався з нею перед бойовим завданням, але в подальшому виходив на зв`язок. 2-3 квітня 2022 року він попередив, щоб йому не дзвонили, бо це може зашкодити його життю. Він самостійно виходив на зв`язок, коли мав можливість. 22.04.2022 року близько 23:00 ОСОБА_3 зателефонував та питав про сімейні справи. Зв`язок перервався. На її СМС відповідь не надходила. 26.04.2022 року вона дізналася про загибель чоловіка, а 27.04.2022 року відбулося поховання. В сьогоднішнє судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити (том2 а.с.18-20).

Представник заявника - адвокат Сьора О.М. в минулому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. В сьогоднішнє судове засідання надала заяву про розгляд справи у її та заявниці відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити (том2 а.с.15, 26, 62).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню. Суду пояснила, що заявник ОСОБА_1 є її матір`ю, а ОСОБА_3 - батьком. Вони проживали однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 . Мали спільний бюджет. Утримував родину батько. Він давав ОСОБА_1 кошти на потреби родини, оскільки саме вона вела домашнє господарство. За родом діяльності батько їздив по території усієї Кіровоградської області, часто був у відрядженнях. По закінченню школи в 2018 році, перед нею постало питання здобуття вищої освіти. Порадившись з батьком вона обрала ВИШ в м. Києві. За вказівкою батька, мати уклала контракт від його імені про отримання освітніх послуг. Обоє з батьків супроводжували її до м. Києва, зробили косметичний ремонт у виділеній їй кімнаті гуртожитку. Коли захворіла її бабуся, по лінії батька, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 здійснювали за нею догляд, забезпечували належне лікування в медичних закладах. Її батьки завжди підтримували один одного, радилися з усіх життєвих питань, дослухалися до думки один одного. У неї з батьком були близькі довірливі стосунки. Вона обізнана про його перший шлюб в якому є донька ОСОБА_5 . Про наявність інших жінок та дітей батько їй ніколи не розповідав. Обізнана про напругу у відносинах між батьками в 2016 році, бо на той час була достатньо дорослою та помітила погіршення відносин в родині. Те літо вона була у бабусі. Згодом все налагодилося. Коли вона навчалася у Києві і приїздила на вихідні, вони втрьох проводили час, святкували родинні та державні свята. Батьки разом відвозили її автівкою до Києва, бо тато переймався через «ковід» та не хотів щоб вона користувалася громадським транспортом. Наприкінці 2021 року, на початку 2022 року батьки жили разом в м. Олександрія і мали гарні відносини. Вони усією родиною зустріли 2022 рік і сумнівів в щирості відносин між батьками і у їх родинних відносинах у неї не було. В сьогоднішнє судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву ОСОБА_1 просить задовольнити (том2 а.с.21).

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення в яких просив проводити розгляд справи у його відсутність (том1 а.с.148-154, том2 а.с.12).

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що є сусідкою родини ОСОБА_7 з 2006 року коли оселилася в будинку АДРЕСА_2 . Дуже добре знає цю родину виключно з позитивного боку. Вони спілкуються по-сусідськи. Подружжя ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 жили дружно, виховували доньку Лізу. ОСОБА_10 разом їздили на відпочинок попри постійну зайнятість ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_11 була маленька, родина здебільшого жила в м. Кропивницькому. Згодом ОСОБА_9 пішов у відставку зі служби в ДСНС, тоді родина на постійне місце мешкання переїхала до Олександрії. ОСОБА_9 був зареєстрований як ФОП, займався будівництвом, часто був у відрядженнях. Але коли його мікроавтобус стояв у дворі - усі знали, що він вдома. Зі сторони родина жила звичайним життям, скандалів та сварок між подружжям не було, якихось неприязних відносин вона не помічала. Навпаки, подружжя ОСОБА_7 піклувалися один про одного. Якщо він працював десь неподалік, ОСОБА_8 готувала обід для усієї бригади та зверталася до неї по допомогу. Розпитувала як правильно розрахувати продукти, щоб приготувати обід на велику кількість робітників. ОСОБА_11 , як дитина, хизувалася подарунками та одягом, що їй купували батьки. Коли дівчинка закінчила школу то поїхала вступати до університету імені ОСОБА_12 . В її присутності була розмова, ОСОБА_8 тоді переживала що родина не потягне такі витрати, але ОСОБА_9 наполіг, сказав що вони мають одну дитину тож вивчать. Для ОСОБА_9 мала значення освіта ОСОБА_13 , він планував в подальшому з дочкою відкрити фірму, будував плани на майбутнє. Востаннє вона бачила ОСОБА_9 вдома у другій половині лютого 2022 року, за тиждень до війни. З початком війни ОСОБА_9 пішов добровольцем на фронт. ОСОБА_8 інколи розповідала про його справи.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що є рідним братом заявниці, а ОСОБА_15 є його зятем. Був знайомий з ОСОБА_9 більше 20 років. Коли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 одружилися то жили в Олександрії. Потім ОСОБА_9 дали відомче житло в ОСОБА_16 , тож родина переїхала туди жити. Після того, як ОСОБА_9 пішов у відставку з ДСНС, родина повернулася на постійне місце мешкання в ОСОБА_17 . Він часто бував у родини Коржових в гостях, підтримував з ними тісні родинні зв`язки. В родині були теплі взаємовідносини, якихось розладів він не помічав. Про те, що ОСОБА_9 подавав на розлучення він не знав. ОСОБА_9 з ОСОБА_18 жили разом, виховували дитину, вели спільне господарство, мали пасіку. ОСОБА_9 працював на будівництві, мав багато замовлень по всій країні. Інколи запрошував його на роботу, коли мав велике замовлення і потребу в додаткових робітниках. Іншим членам бригади представляв його, як рідного брата своєї дружини. ОСОБА_9 дбав про ОСОБА_19 і Лізу, турбувався про них. Якщо був відсутній якийсь час, міг подзвонити йому та попросити навідати ОСОБА_19 з ОСОБА_20 , дізнатися чи все в них добре. Просив поговорити з ОСОБА_20 , щоб вона приділяла належну увагу навчанню у його відсутність. З перших днів війни ОСОБА_9 пішов захищати Батьківщину. Неодноразово дзвонив йому з проханням навідати ОСОБА_19 з ОСОБА_20 , дуже переживав за них. Просив доглянути за ними у його відсутність. Коли ОСОБА_8 потрапила до лікарні, ОСОБА_9 дзвонив за кожної нагоди, щоб довідатися про стан її здоров`я, чим дуже переймався.

Вислухавши пояснення присутніх осіб, покази свідків, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.ст.293, 315 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, перебування фізичної особи на утриманні, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одружились 20.11.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №615. Після одруження прізвище дружини - ОСОБА_7 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (том1 а.с.19).

21.11.1999 року ОСОБА_3 та ОСОБА_14 вінчалися в храмі Покровського собору, що підтверджується світлокопією свідоцтва про звершення таїнства вінчання, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (том1 а.с.50).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_2 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 19.06.2001 року зроблено відповідний запис №307. Батьки: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Згідно ордеру на відомче жиле приміщення для проживання сімей №16 від 21.10.2007 року, виданого ОСОБА_3 на право зайняття з сім`єю з 3 чоловік жилої площі в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, до складу сім`ї останнього входить дружина - ОСОБА_1 , 1967 року народження, та донька ОСОБА_2 , 2001 року народження (том1 а.с.30).

В паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 - ОСОБА_1 , оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, наявна відмітка про реєстрацію місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , у період з 06.11.2007 року по 25.03.2015 рік.

Згідно списків рядового та начальницького складу та працівників ГУ ДСНС України у Кіровоградській області станом на 25.21.2022 року, який є у вільному доступі в мережі «Інтернет», склад сім`ї ОСОБА_3 не змінився, дружина - ОСОБА_21 , 1967 року народження, донька ОСОБА_4 , 2001 року народження (том1 а.с.33-34).

З 2015 року родина Коржових постійно мешкала в м. Олександрія. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували своє місце мешкання за адресою: АДРЕСА_4 . Місце мешкання ОСОБА_3 залишилося зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 .

В зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України ОСОБА_3 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 та був призваний на військову службу.

23.04.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув через обстріл противника, внаслідок осколкового поранення голови, при безпосередній його участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування ворога поблизу населеного пункту Таврійське Херсонської області (том1 а.с.20-22).

Після смерті чоловіка заявниця дізналася, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/5849/15-ц від 27.09.2016 року їх з чоловіком шлюб було розірвано за позовом останнього. Копію вказаного рішення вона отримала 06.05.2022 року (а.с.162-165).

Заяву ОСОБА_1 про перегляд зазначеного заочного рішення залишено без задоволення.

Кропивницький міський ТЦК СП листом №3/827 від 27.01.2023 року, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, повідомив заявницю про те, що в особовій справі старшого лейтенанта ОСОБА_3 , п.20 зазначено сімейний стан: одружений, дружина ОСОБА_22 , 1967 року народження, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (том1 а.с.23).

Також суду надано копію послужного списку ОСОБА_3 , на сторінці 12, пункт 20, зазначено сімейний стан: одружений, дружина ОСОБА_22 , 1967 року народження, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (том1 а.с.24-25).

Зазначені відомості ОСОБА_3 не змінювалися попри наявність рішення про розірвання їх с заявницею шлюбу, що свідчить про його ставлення до їх відносин і сприйняття заявниці як дружини.

На протязі сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2016 року та до смерті останнього, вонивели спільне господарство, піклувалися один про одного та їх спільну доньку ОСОБА_4 , що також вбачається з договору 3833 від 09.08.2018 року про навчання та квитанцій про його оплату, оригінали яких зберігаються у заявниці та оглянуті в судовому засіданні (том1 а.с.26-29, 66-68).

Також факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_3 та жінки ОСОБА_1 без шлюбу підтверджено в судовому засіданні наявністю у заявниці оригіналів особистих документів ОСОБА_3 , а саме: паспорту громадянина України для виїзду за кордон; картки фізичної особи-платника податків; свідоцтва про його народження; свідоцтва про смерть його батька; свідоцтва про смерть його матері; свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері; трудової книжки серії НОМЕР_4 ; численних свідоцтв та дипломів про здобуття освіти та підвищення кваліфікаційного рівня; документи про проходження медичного обстеження в 2021 році; свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 ; статуту ПП «Техноцентр-Кіровоград», засновником та керівником якого був ОСОБА_3 , юридична адреса якого зареєстрована саме в м. Олександрії, документації бухгалтерського обліку за 2020-2022 роки вказаного підприємства та двох печаток; банківських пластикових карток, в тому числі строк дії яких наразі не скінчився; бірки з полового будинку при його народженні (том1 а.с.18, 35-64, 171-172).

Також для потреб родини ОСОБА_3 було придбано в січні 2019 року ноутбук, а в січні 2022 року мікрохвильову піч (том1 а.с65, 173).

Відповідно ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази та покази свідків, суд вважає, що заявником доведено факт її спільного проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з вересня 2016 року і до часу його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265,315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт проживання жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу починаючи з вересня 2016 року і до часу його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 27.09.2024 року.

Суддя Л.І. Стручкова