Номер провадження № 2/521/6678/24
про залишення позовної заяви без руху
08 жовтня 2024 року м. Одеса
Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про поділ спільного майна
У жовтні 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Зарецький Ілля Геннадійович звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить суд:
1.Відстрочити оплату судового збору за подачу позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя до ухвалення судового рішення у справі.
2. Відкрити провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
3. Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? майнових прав на об`єкт будівництва - квартиру будівельний АДРЕСА_4 Героїв Крут, 27-А, 27-Б, 27-Е.
4. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? торговельну марку «HoReCa Job» (Свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_3 );
5. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності та стягнути з ОСОБА_2 ? частину доходів, які були отримані від підприємницької діяльності ОСОБА_2 за період з 04.01.2022 р. по 04.10.2024 р.
6. Визнати спільним сумісним майном подружжя рухоме майно автомобіль TOYOTA AVALON, 2007 р.в., держ. № НОМЕР_4 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_5 .
7. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на ? автомобіль TOYOTA AVALON, 2007 р.в., держ. № НОМЕР_4 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_5 .
8. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зазначаючи про те, що позов не містить вимог майнового характеру, вказала, що з 18.08.2021 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають дитину 20.01.2022 року народження, з 2024 року сторони у справі припинили спільне проживання.
За час перебування у шлюбу сторонами було придбане майно, яке належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, а саме: майнові права на квартиру - будівельний № НОМЕР_6 , загальною проектною площею 48,45 м.кв., що розташована на 23-му поверсі секції 2 багатоквартирного житлового комплексу з підземним паркінгами та вбудованими приміщеннями обслуговування за адресою: АДРЕСА_5 ; торговельна марка «HoReCa Job», про реєстрацію якої відповідач отримав свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_3 ; транспортний засіб TOYOTA AVALON, 2007 р.в., держ. № НОМЕР_4 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_5 .
Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим потребує залишенню без руху, виходячи з такого.
Так, вимогами ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
З вимог позовної заяви судом встановлено, що позивач, зокрема, просить суд, окрім визнання спільним сумісним майном окремого визначеного майна, визнати за нею право власності на не встановлену судом частку такого майна (у вимогах позивачки замість частки стоїть знак питання), що розцінюються судом як майнові вимоги, з огляду на вимоги п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, відповідно до якого має бути визначена ціна позову у позовній заяві та, відповідно до цього, сплачений судовий збір у визначеному Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.
Відтак, з огляду на майнові вимоги позивача, а також немайнові про визнання окремо визначеного майна, зазначеного у позові, позивачем у позовній заяві не визначено ціни позову.
Також, суд не погоджується із визначенням позивачем спору як немайнового, в частині вимоги про визнання за нею права власності на майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, на транспортний засіб та на частину доходів відповідача, оскільки у разі задоволення цих позовних вимог позивач набуде відповідних прав на спірне майно та кошти.
Отже, вказані вище вимоги є майновими, а автомобіль, майнові права відповідача є тим майном, яке підлягає оцінці, та вартість яких можна визначити, однак позивач у позовній заяві не вказує ані ціну позову, ані не надає відповідних документів на підтвердження оцінки ані автомобіля, ані вартості майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, ані суми доходу відповідача як приватного підприємця у визначений позивачем період.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачем не тільки не вказано у позові його ціну, а також не надано суду відповідного обґрунтування щодо вартості кожного з об`єктів спільної власності подружжя, відповідних доказів щодо суми доходу відповідача, на яку також претендує позивач.
При цьому, суд зазначає, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому обов`язок визначити вартість спірного майна покладається на позивача.
Окрім того, у п. 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що п. 1 і 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом с. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з ч. 5 ст. 216 ЦК України).
Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.
В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна або цінова довідка.
З позовної заяви та додатків до неї не вбачається даних щодо актуальної вартості майна чи проведення будь-якої оцінки майна, яке на переконання позивача потребує поділу як спільна сумісна власність подружжя.
Суд наголошує, що вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторони, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.
Крім того, позивачка вказала, що має на утриманні малолітню дитину сина
Отже, на переконання позивача, у неї наявні правові підстави для подачі до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви про поділ спільного майна подружжя. На підтвердження своєї правової позиції позивачем до суду було подано довідку за формою ОК-5, виданої органом Пенсійного фонду України від 03.10.2024 року, відповідно до якої сукупний дохід позивачки за 2023 рік склав 80 400 грн.
Розглянувши вказане клопотання суд зазначає про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», яка визначає порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є, зокрема, батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю.
Проте, у даному разі позивачем до матеріалів позовної заяви не додано ані доказів щодо утримання неповнолітньої дитини без участі батька, ані доказів того, що позивач не отримує жодних інших видів доходу окрім соціальних виплат, та доказів того, що відповідачем належним чином не сплачуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини.
При цьому, суд зазначає, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, та зазначає, що у позивача наявний обов`язок по сплаті судового збору у даній справі у визначеному Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.
Окрім наведеного, суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 4 та 8 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.
Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.
За змістом ч. 5 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ч. 7 ст. 43 ЦПК України (в редакції Закону, який набрав чинності 26.05.2021 року) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Згідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Як встановлено судом з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 , останньою до позовної заяви суду не надано доказів надсилання листом з описом вкладення іншому учаснику справи копій поданих до суду позовної заяви з доданими до неї документами, хоча в додатках до позовної заяви представником позивача вказується про наявність таких доказів.
Відтак, у даному разі, позивачем відповідачу має бути направлено і копію позовної заяви, і додатки до неї, а суду, відповідно, надано докази такої відправки.
Також, суд зазначає, що позовні вимоги позивача, викладені ним у позовній заяві мають бути чітко сформульовані. Водночас, з вимог позивачки, викладених нею у позові суд позбавлений можливості встановлення їх повноти, з огляду на те, що частина тексту визначена позивачем як «знак питання».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вищевказаних недоліків.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушення вимог ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси
Позовну заяву ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про поділ спільного майна залишити без руху.
ОСОБА_1 усунути встановлені судом недоліки протягом 10 днів з дня вручення позивачу, на вказану нею у позовній заяві адресу, ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3ст.185 ЦПК України).
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу до виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Шевчук