ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1672/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р. селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В

09.09.2024 року до суду звернувся із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій представник заявника - адвокат Іванченко А.Л. зазначила, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , син спадкодавиці ОСОБА_2 відмовився від спадщини, однак через відсутність спільної реєстрації проживання онука та бабусі за однією адресою більше 5 років, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Онук померлої ОСОБА_3 , ОСОБА_1 08.04.2022 року звернувся

до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу

Дніпропетровської області Лимар Є.В. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , однак отримав відмову у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

16.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Петриківського районного суду Дніпропетровської області із позовом про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. 26.04.2023 року рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області у задоволенні позову ОСОБА_1 у справі № 187/397/23 було відмовлено - додатковий строк для прийняття спадщинине надано. Однак, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та не поновленням його у судовому порядку, ОСОБА_1 наразі не може прийняти спадщину після своєї бабусі.

Просить в судовому порядку встановити факт проживання його, ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з вересня 2004 року по серпень 2008 року по АДРЕСА_2 , з серпня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 по

АДРЕСА_3 однією сім`єю.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 року відкрито провадження у справі (а.с. 28).

У судове засідання представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Іванченко А.Л. заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити надала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності заявника

(а.с. 76).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги ОСОБА_1 визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник заінтересованої особи Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Левечко О.А. в судове засідання надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, проти заявлених вимог не заперечувала (а.с. 33).

Суд оглянувши матеріали справи вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належала частина домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.02.1966 року та копією реєстраційного посвідчення (а.с. 21-22).

ОСОБА_3 була зареєстрована сама за адресою: АДРЕСА_1 , заповіту в селищній раді не складала, що підтверджується довідкою Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 132 від 13.03.2023 року (а.с. 36).

ОСОБА_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_4 , фактично проживав без реєстрації разом із своєю бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_1 протягом 2004-2008 років, що підтверджується актом Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 660 від 29.08.2024 року (а.с. 38).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з вересня 2004 року по серпень 2008 року по

АДРЕСА_1 підтверджується копією довідки Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 746 від 07.10.2024 року (а.с. 55).

В 2008-2010 роках ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 разом з онуком ОСОБА_1 , вели спільне господарство та мали спільний бюджет, що підтверджується актом, складеного депутатом Петриківської селищної ради, за участі свідків-сусідів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 № 38 від 18.05.2023 року (а.с. 39).

У судовому засіданні свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

підтвердили факт проживання ОСОБА_3 з онуком ОСОБА_1 з серпня 2008 року по 02 листопада 2010 року по АДРЕСА_3 однією сім`єю, мали спільний побут.

Родинні відносини між ОСОБА_3 та її онуком ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , де його батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , де його матір`ю записана ОСОБА_3 (а.с. 71).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 329, складений Відділом РАЦС Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 02.11.2010 року (а.с. 78).

Як вбачається з акту Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 33 від 04.05.2023 року ОСОБА_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_4 , фактично постійно з 2010 року користується домоволодінням на адресою: АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті його бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно.

08.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Лимаря Є.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , де йому було відмовлено через пропуск 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця та документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини (а.с. 40).

Крім цього, до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Лимаря Є.В. із заявою звернувся ОСОБА_2 , в якій зазначив, що спадщину в установлений законом строк не прийняв, за продовженням цього строку до суду звертатись не буде та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я онука померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 (а.с. 12).

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 у справі № 187/397/23 було відмовлено додатковий строк для прийняття спадщини

не надано (а.с. 72-73).

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги, що заявник ОСОБА_1 та його бабуся ОСОБА_3 , проживали разом з вересня 2004 року по серпень 2008 року по АДРЕСА_2 , та з серпня 2008 року по 02 листопада 2010 року по АДРЕСА_3 однією сім`єю, що підтверджується актами про встановлення факту проживання та показами свідків, тому суд вважає, що заявником ОСОБА_1 доведений факт його проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 29, 1216-1218, 1221 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю з вересня 2004 року по серпень 2008 року по

АДРЕСА_2 та з серпня 2008 року по 02 листопада 2010 року по АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: І. М. Іщенко