Справа № 1325/1047/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Волинець М.З.,

за участю секретаря судового засідання Матківської Р.Р.,

заявника ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

треті особи ТзОВ «Фінансова компанія

«Дніпрофінансгруп»,

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

з питань виведення ПАТ «Комерційний

банк «НАДРА»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відповідач ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний банк «НАДРА», -

в с т а н о в и в :

17.09.2024 до Турківського районного суду Львівської області через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю /ТОВ/«БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відповідач ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний банк «НАДРА».

В обґрунтування вимог заявник покликається на те, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 03.10.2012 у цивільній справі № 2-283/2012, було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та прийнято рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором 141/05-2007 від 24.05.2007 у розмірі: 52 335грн 35 коп. - заборгованість за кредитом, 523грн 35 коп. судовий збір.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020, право вимоги за Кредитним договором № 141/05-2007 від 24.05.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Первісний кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», згідно Договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - (новий кредитор), адреса: 49019, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд.54, офіс 402; , п/р № НОМЕР_2 в АТ «ПРАВЕКС БАНК», МФО 380838, разом з усіма додатками до нього (у т.ч.графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Представник заявника в судове засідання повторно не з`явився, про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів. У поданій до суду заяві просив розглянути її без участі заявника.

Представники ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» в судове засідання повторно не з`явилися, про дату і час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Відповідач/боржник ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки та розміщення оголошення про виклик в суд на веб-сайті судова влада.

На адресу суду повернулися конверти із судовими повістками, адресовані ОСОБА_1 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подану заяву та дослідивши письмові докази, матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 03.10.2012 у цивільній справі №2-283/2012, задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та прийнято рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором 141/05-2007 від 24.05.2007 у розмірі: 52 335грн 35 коп. - заборгованість за кредитом, 523грн 35 коп. судовий збір.

24.01.2013 Турківський районний суд Львівської області видав виконавчий лист у справі № 2-283/2012 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Комерційний банк» Надра» 52 335 грн. 35 коп. заборгованості за кредитним договором та 523 грн 35 коп. витрат по оплаті судового збору.

04.03.2013 на виконання рішення Турківського районного суду Львівської області від 04.03.2013 по цивільній справі №2-283/2012, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Турківського районного управління юстиції Львівської області Попівняком А.Й. щодо стягнення заборгованості з боржника було відкрито виконавче провадження №36847439 (а.с.44).

Згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.05.2024 на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м.Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-283/2012 від 24.01.2013, виданого Турківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості в сумі 52335 грн 35 коп. та 523 грн 35 коп. судового збору. 13.11.2014 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. 26.11.2015 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яку з виконавчим документом скеровано на адресу ПАТ «КБ « Надра», зазначену у виконавчому документі. Повторно на виконання вищезазначений документ до ВДВС у м. Ужгород не надходив.

Що стосується надання доказів повернення виконавчого документа стягувачеві Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вказало, що відповідно до Переліку типових документів, які створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затв. наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012 строк зберігання Реєстру на відправлення кореспонденції становить 1 рік.

Таким чином, виконавчий лист, виданий 24.01.2013 Турківським районним судом Львівської області, пред`являвся до виконання, державним виконавцем вчинялися виконавчі дії, а виконавче провадження з виконання цього виконавчого листа закінчено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Згідно листа від 01.07.2024, наданого на запит ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» від 13.05.2024 щодо виконавчих листів по справі № 2-283/2012 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 52 335 грн. 35 коп. та 523 грн. 35 коп. судового збору, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» зазначило що у нього відсутні оригінали вищезазначених виконавчих листів, при цьому надало копію відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 60-6886/24 від 25.06.2024, згідно якої за результатами перевірки наявних у Фонду гарантування виконавчих листів ПАТ «КБ «Надра», запитувані виконавчі листи щодо боржників, зокрема щодо ОСОБА_1 , відсутні, оскільки такі не передавалися і від органів Державної виконавчої служби не надходили.

05.08.2020 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на ПАТ «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором 141/05-2007 від 24.05.2007, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

30.09.2020 згідно Договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на користь ТОВ « БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - (новий кредитор), адреса: 49019, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд.54, офіс 402; , п/р № НОМЕР_2 в АТ «ПРАВЕКС БАНК», МФО 380838, разом з усіма додатками до нього (у т.ч.графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Згідно з ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20) зазначено, що забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 42, ч.1 ст.48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч.ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Частинами 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд України у постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 21.03.2018 у справі №6-1355/10 та від 05.12.2018 у справі №643/4902/14.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1 ст.517 ЦК України).

Вказані норми не встановлюють імперативної вимоги щодо передання первісним кредитором новому кредитору оригіналів первинних документів як умови переходу права вимоги, отже, і наявності оригіналів цих документів у нового кредитора. Передання таких документів має на меті перевірку існування у первісного кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків.

Обставина непередання новому кредитору документів, які засвідчують права, що передаються, створює певні ризики для нового кредитора, пов`язані з невиконанням боржником своїх зобов`язань на користь саме нового кредитора. Однак відсутність передання новому кредитору таких документів не може вказувати на відсутність передання права вимоги взагалі.

Водночас вимога щодо надання боржнику доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні відповідно до ст. 517 ЦК України не є тотожною до вимоги щодо надання до суду доказів відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до боржника для здійснення заміни кредитора у справі (процесуального правонаступництва). Зазначені вимоги випливають із різних правових підстав на не є взаємозалежними.

Таким чином, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

У постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 28.01.2020 у справі № 924/1208/18, від 19.02.2020 у справі № 639/4836/17, від 04.06.2024 у справі № 461/6956/17 законодавством не встановлено підстав недійсності договору щодо відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, із розміром якого сторона не погоджується, або якщо окремі складові такої заборгованості нараховані безпідставно. Сам собою факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позичальника безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено в оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, боржник не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має керуватися принципом правомірності цього правочину, дослідивши і надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Враховуючи те, що згідно Договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» перейшли права вимоги за кредитним договором 141/05-2007 від 24.05.2007, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення, та оскільки у випадку відступлення за договором прав вимоги заміна сторони правонаступником може відбуватися також із за відсутності виконавчого провадження, тому суд дійшов висновку, що заява ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони виконавчого провадження ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Що стосується вимог заявника про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27.01.2010 № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що п 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин і характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З наданих заявником матеріалів встановлено, що у Відділі державної виконавчої служби у м.Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-283/2012 від 24.01.2013, виданого Турківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості в сумі 52335 грн 35 коп. та 523 грн 35 коп. судового збору, яке 13.11.2014 було відкрито та 26.11.2015 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

З огляду на те, що виданий судом на підставі рішення виконавчий лист № 2-283/2012 від 24.01.2013 ні у стягувача (в тому числі первісного кредитора), ні в органі виконавчої служби на виконанні не перебуває, тобто сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Крім того, обставина непередання новому кредитору документів, які засвідчують права, що передаються, створює певні ризики для нового кредитора, пов`язані з невиконанням боржником своїх зобов`язань на користь саме нового кредитора. Однак відсутність передання новому кредитору таких документів не може вказувати на відсутність передання права вимоги взагалі.

Аналогічна позиція висвітлена в постановах Верховного суду від 11.09.2024 у справі № 2-1196/11 та від 18.11.2020 у справі № 263/4331/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а відповідно до ч. 5 такої у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Встановивши строк пред`явлення виконавчого документу до виконання законодавець визначив розумний строк, достатній для звернення до органів, що здійснюють примусове виконання судових рішень, тобто строк, в межах якого може бути розпочато застосування державного примусу до особи боржника.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

За змістом зазначених статей закону строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В обгрунтування вимог щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа по справі № 2-283/2021 за рішенням Турківського районного суду Львівської області від 03.10.2012 до примусового виконання ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» покликається на те, що строк пред`явлення виконавчого документа переривався пред`явленням до виконання, рішення суду виконано не було, а стягувач ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» дізнався про постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №45476231 від 26.11.2015 лише 28.05.2024, після отримання листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.05.2024.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11, згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, з врахуванням принципів цивільного судочинства та положень ч.1ст.263 ЦПК України, суд вважає, фактично рішення суду не було виконано, заявник не міг реалізувати своє право щодо стягнення вказаної заборгованості до здійснення процедури заміни сторони виконавчого провадження, а тому з урахуванням принципу обов`язковості виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 260-261, 353, 433, 442, п. 17.4 Розділу ХІІ (Перехідні положення) ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Поновити стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа 2-283/2012, виданого 24.01.2013 Турківським районним судом Львівської області на виконання рішення Турківського районного суду Львівської області від 03.10.2012 у цивільній справі №2-283/2012 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Комерційний банк» Надра» 52 335 грн 35 коп. заборгованості за кредитним договором 141/05-2007 від 24.05.2007 та 523 грн 35 коп. витрат по оплаті судового збору.

Замінити стягувача ПАТ «Комерційний банк» Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у межах примусового виконання рішення Турківського районного суду Львівської області від 03.10.2012 у справі №2-283/2012 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 141/05-2007 від 24.05.2007 у розмірі: 52 335грн 35 коп. - заборгованість за кредитом, 523грн 35 коп. судовий збір.

Видати стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» дублікат виконавчого листа в межах примусового виконання рішення Турківського районного суду Львівської області від 03.10.2012 у справі №2-283/2012 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 09.10.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», адреса місцезнаходження: вул. Академіка Белелюбського, 54, оф. 402, м.Дніпро, Дніпроперовська область, 49019, .

Попередній стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», адреса місцезнаходження: вул. Автотранспортна, 2, оф. 205, м.Дніпро, Дніпропетровська область,49089, .

Боржник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Інша особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА», адреса місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ,04053, .

Суддя Марія ВОЛИНЕЦЬ