Справа 206/3082/24
Провадження 2-о/206/461/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

присяжних Шафран С.В.,Александров О.М.

за участі: секретаря Погребної А.О.,

прокурора ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

особи, відносно якої розглядається ОСОБА_3 ,

представника особи, відносно якої розглядається ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою представникаКомунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_2 про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2024 заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_5 до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заяви вказує на те, що 12.06.2024 ОСОБА_5 був госпіталізований до КП «ДБЛПД» ДОР» лікарем-психіатром ОСОБА_6 , який після особистого огляду хворого зробив висновок про необхідність його госпіталізації до стаціонарного відділення у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Встановлений діагноз: «Емоційно нестійкий розлад особистості». 12.06.2024 ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідність його лікування в умовах стаціонару.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримала заяву. Суду пояснив, що ОСОБА_5 був госпіталізований до КП «ДБЛПД» ДОР» каретою швидкої медичної допомоги 12.06.2024. Підставою для його госпіталізації стало те, що він 12.06.2024, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння посварився з матір`ю та сусідами. Була викликана поліція, а потім його доправили до КП «ДБЛПД» ДОР». В той день він був небезпечним для оточуючих, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, розмовляв сам з собою. Наразі стан задовільний, каже, що він приймає дома ліки.Від лікування в умовах психіатричного стаціонару категорично відмовляється.

ОСОБА_7 проти заяви лікаря заперечує. Суду пояснив, що дійсно 12.06.2024 він вживав алкоголь, згадував побратимів. Потім зірвався, поскандалив з батьками. Зазначає, що вдома він приймає призначені лікарем ліки. Знає, що йому не можна вживати алкоголь, але не стримався. Просить призначити йому амбулаторне лікування.

Представник ОСОБА_5 адвокат Верба А.П. подав письмові заперечення проти заяви, просив врахувати їх під час розгляду справи. Також зазначає, що лікарем не доведена необхідність лікування ОСОБА_5 саме в умовах стаціонарі. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Прокурор ОСОБА_1 також вважає заяву лікаря необґрунтованою, просить відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 було госпіталізовано до КП «ДБКЛПД» ДОР» 12.06.2024.При обстеженні ОСОБА_5 у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр ОСОБА_6 підтвердив наявністьпсихічного розладу і встановив діагноз: «Емоційний нестійкий розлад психіки».

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 12.06.2024 року встановлено, що хворий ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим: не спав, вживав алкоголь, сварився з сусідами. Комісія лікарів-психіатрів підтвердила діагноз: «Емоційний нестійкий розлад психіки» і прийшла до висновку, що ОСОБА_5 потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Тлумачення вказаної норми свідчить, що примусова госпіталізація можливе лише за наявності одночасно таких умов: по-перше, лікування можливе лише у стаціонарних умовах лікарні; по-друге, встановлення в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відсутність необхідності щодо лікування особи лише в стаціонарних умовах виключає можливість примусової госпіталізації пацієнта до медичного закладу.

При цьому, необхідно достовірно встановити, що особа є психічно хворою; психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні КП «ДБЛПД» ДОР», остання госпіталізація була у липні 2023 року. Йому був встановлений діагноз: «Гострий поліморфний психопатичний розлад. Після виписки рекомендовано: візит до лікаря-психіатра за місцем мешкання; прийом в амбулаторних умовах.

З пояснень ОСОБА_5 встановлено, що він відвідує лікаря-психіатра за місцем свого проживання, регулярно приймаю підтримуючу терапію.

Даних про те, що ОСОБА_5 не виконував призначення лікарів суду не надано.

Крім того, суд вважає, що лікарем-психіатом не доведена необхідність лікування ОСОБА_5 саме в умовах стаціонару.

Доводи лікаря стосовно того, що ОСОБА_7 на момент надходження становив небезпеку, оскільки перебував у нетверезому стані, поскандалив з батьками та сусідами. Суд вважає такі доводи заяви недостатньо обгрунтованими для того, щоб вважати особу небезпечною для оточуючих.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявність підстав, встановлених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» для госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.14,16,27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.57-60, 258, 259, 264, 265, 339-342 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_2 про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.П. Прінь

Присяжні Шафран С.В.

Александров О.М.