Справа № 229/1690/24
Провадження № 2/229/1058/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2024 р. м. Дружківка Донецької області
Дружківський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря судового засідання Яковенко Ю.Р.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
06 березня 2024 року ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму боргу в розмірі 149 500 (ста сорока дев`яти тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок та судові витрати в сумі 1 495 (однієї тисячі чотириста дев`яноста п`яти) гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09 квітня 2021 року позивач, надав у борг грошові кошти в сумі 3 000 гривень громадянці, ОСОБА_2 , під відсотки в розмірі 30% від отриманої суми, з вимогою про повернення боргу в строк до 23 квітня 2021 року. В разі порушення строків повернення боргу, відповідач з 24 квітня 2021 року повинен сплачувати відсотки в розмірі 60% за кожен наступний місяць, що підтверджується відповідною розпискою. Надалі, 07 травня 2021 року позивач надав у борг грошові кошти в сумі 4 000 гривень громадянці, ОСОБА_2 , під відсотки в розмірі 30% від отриманої суми, з вимогою про повернення боргу в строк до 21 травня 2021 року. В разі порушення строків повернення боргу, відповідач з 22 травня 2021 року повинен сплачувати відсотки в розмірі 60% за кожен наступний місяць, що підтверджується відповідною розпискою. До теперішнього часу відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення позики. В даний час телефон відповідача, що був відомий позивачу, відключений та за місцем мешкання її не має. Де вона знаходиться позивачу не відомо. Передача грошових коштів у борг, за своєю правовою природою є договором позики і регулюється нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до розписки від 09 квітня 2021 року на суму 3 000 грн., під відсотки в розмірі 30% від отриманої суми, строк повернення боргу до 23 квітня 2021 року, тобто сума відсотків за період з 09 квітня 2021 року по 23 квітня 2021 року складає: 3000 х 30% = 900 гривень (відсотки). Тобто станом на 23 квітня 2021 року сума боргу становить 3 900 гривень. Крім того, в розписці написано, що за порушення строку повернення боргу, Відповідач зобов`язується з 24 квітня 2021 року сплачувати відсотки в розмірі 60% за місяць, що дорівнює 1 800 гривень (виходячи з розрахунку 3000 х 60% = 1800 грн) за кожен місяць прострочення виконання зобов`язання. Таким чином заборгованості з відсотків, станом на 25 лютого 2024 року складає: 1 800 грн. х 34 місяців = 61 200 гривень (відсотки). З урахуванням наведеного вище, загальна заборгованість за розпискою від 09 квітня 2021 року складає: 3 000 + 900 + 61 200 = 65 100 гривень. Відповідно до розписки від 07 травня 2021 року на суму 4 000 грн., під відсотки в розмірі 30% від отриманої суми, встановлено строк повернення боргу до 21 травня 2021 року, тобто сума боргу з відсотків за період з 07 травня 2021 року по 21 травня 2021 року складає: 4 000 х 30% = 1 200 гривень (відсотки). Таким чином станом на 21.05.2021року сума боргу становить - 5 200 гривень. Крім того, в розписці зазначено, що за порушення строку повернення боргу, відповідач зобов`язується з 22 травня 2021 року сплачувати відсотки в розмірі 60% за місяць, що дорівнює - 2 400 гривень (виходячи з розрахунку 4000 х 60% = 2400 грн) за кожен місяць прострочення виконання зобов`язання. Таким чином сума заборгованості з відсотків, за розпискою від 07 травня 2021 року, станом на 25 лютого 2024 року складає: 2 400 грн х 33 місяців = 79 200 гривень (відсотки). З урахуванням наведеного вище, загальна заборгованість за розпискою від 07 травня 2021 року складає: 4 000 + 1 200 + 79 200 = 84 400 гривень. Відповідно до наведених вище розрахунків за двома розписками, загальна заборгованість складає: 65 100 + 84 400 = 149 500 гривень.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 21 травня 2024 року.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21 травня 2024 року, підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 червня 2024 року.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце підготовчого засідання, до суду не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити позов, у разі необхідності не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце підготовчого засідання, до суду не з`явилася. Клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи.
Так, згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в Постанові ВСУ від 02 липня 2014 року № 6-79цс14, визначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, необхідно виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Обставина добровільного та власноручного написання розписки відповідачем сторонами не оспорюється, що не підлягає доказуванню відповідно до ст. 81 ЦПК України.
З наведеного суд дійшов висновку, що розписка була написана відповідачем для підтвердження факту отримання ним грошової суми та укладення договору позики.
Як визначено в ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається з матеріалів справи, після настання визначених сторонами дати, відповідачка грошові кошти у повному обсязі позивачу у визначений борговим документом строк не повернула, отже свого обов`язку щодо виконання боргових зобов`язань не виконала.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.
З наданих позивачем розписок вбачається, що між сторонами були укладені договори позики від 09 квітня 2021 року та 07 травня 2021 року, згідно яких відповідач зобов`язалася повернути позивачу борг в сумі 3 000,00 гривень в термін до 23 квітня 2021 року та в сумі 4 000, 00 гривень в термін до 21 травня 2021 року відповідно.
Згідно копії розписки від 09 квітня 2021 року, складеної відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання отримала в борг від позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 3 000 грн (три тисячі грн) під відсотки в розмірі 30% від отриманої суми та зобов`язалася повернути борг 23 квітня 2021 року, а у разі недотримання строку повернення, зобов`язалась з 24 квітня 2021 року виплачувати відсотки в розмірі 60% за кожний наступний місяць. Суму отримала у повному обсязі, претензій до ОСОБА_1 не має. Також вказала, що про факт отримання грошових коштів розписка підписана нею добровільно та без примусу, зазначила, що написаному вірити (а.с. 7).
З копії розписки від 07 травня 2021 року, складеної відповідачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що вона отримала в борг від позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 4 000 грн (чотири тисячі грн) під відсотки в розмірі 30% від отриманої суми та зобов`язалася повернути борг 21 травня 2021 року, а у разі недотримання строку повернення, зобов`язалась з 22 травня 2021 року виплачувати відсотки в розмірі 60% за кожний наступний місяць. Суму отримала у повному обсязі, претензій до ОСОБА_1 не має. Також вказала, що про факт отримання грошових коштів розписка підписана нею добровільно та без примусу, зазначила, що написаному вірити (а.с. 8).
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
З розписки відповідача вбачається, що розмір пені, у випадку не виконання основного зобов`язання становить 60 % від суми боргу за кожний наступний місяць до повного його погашення.
З розрахунку позивача, який не оспорюється відповідачем, вбачається, що станом на 25 лютого 2024 року, прострочена заборгованість 149 500 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з яких за основною сумою боргу становить 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, плата за користування кредитом нарахована позивачем 142 500 (сто сорок дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Позовні вимоги за ст.ст. 1048, 1049 ЦК України підлягають задоволенню.
Всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України відповідач не надала суду належних та допустимі докази на підтвердження того, що грошові кошти не були нею отримані від позивача, тоді як розписки відповідають доказом не лише укладення договору, але й посвідчують факт передання грошової суми позичальнику.
Провівши обрахунки, судом встановлено, що з відповідача підлягає стягненню в користь позивача прострочена заборгованість за основною сумою боргу 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок та 142 500 (сто сорок дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок плата за користування кредитом, всього 149 500 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 280, 284, 354 ЦПК України, ст. ст. 202, 207, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , борг за борговими розписками в сумі 149 500 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в розмірі 1 495 (однієї тисячі чотириста дев`яносто п`яти) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, або якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя О.С. Конопленко