У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді -Букіної О.М.,

при секретарі-Кавун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2609/12807/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про сятгнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у якій заявник просить: замінити вибулого стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2609/12807/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-013/194/2008.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 07.08.2012 Солом`янський районний суд м.Києва ухвалив рішення по вказаній справі, позов задоволено.

17.09.2018 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 2-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № CL-013/194/2008.

Посилаючись на ст. 512, 514 ЦК УКраїни, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», заявник як правонаступник кредитора звернувся до суду із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження.

Зважаючи на викладене вище просить заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

07.02.2019 заява надійшла до суду та 08.02.2019 згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Представник заявника та інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Тому, зважаючи на положення абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справи за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07.08.2012 за результатами розгляду цивільної справи № 2609/12807/12 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-013/194/2008 від 11.04.2008 задоволено.

24.05.2016 до суду надійшли заяви представників відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд вказаного вище заочного рішення, у яких останні просили скасувати рішення по справі та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалами Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2016 задоволено вказані заяви представників відповідачів та скасовано заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07.08.2012 по цивільній справі № 2609/12807/12 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Справу призначено до розгляду.

20.09.2016 на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

07.02.2019 до суду надійшла заява, що розглядається, про заміну сторони вконавчого провадження.

Встановлено, що 17.09.2018 між ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (клієнт) укладено договір факторингу № 2-09/18 про відступлення прав вимоги, за умовами якого клієнт передає (відступає) фактору право грошової вимоги, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитними договорами.

Права вимоги за кредитними договорами переходять до фактора з моменту виконання зобов`язань щодо перерахування всіх платежів, визначених п.7 цього Договору, на підставі Акта приймання-передачі Реєстру боржників.

Згідно з витягом з Додатку №1 до Договору факторингу № 2-09/18 від 17.09.2018 до заявника перейшло право вимоги за кредитним договором № CL-013/194/2008 від 11.04.2008 (боржник ОСОБА_1 ).

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 06.11.2019 у справі №456/6160/13.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містять процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 55 цього Кодексу.

У постановах від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10, провадження №61-12076св18, і від 09 грудня 2019 року у справі №2-3627/09, провадження №61-16520сво18, Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №2-846/08 (провадження №61-16235св21).

У частині першій, другій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що після видачі виконавчого документа процесуальний статус позивача у правовідносинах, пов`язаних із примусовим виконанням судового рішення, змінюється на стягувача.

Питання заміни сторони в справі (позивача або відповідача) та третьої особи її правонаступником врегульоване положеннями статті 55 ЦПК України. Заміна ж стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі передбачена статтею 442 ЦПК України.

Аналіз змісту заяви ТОВ «Вердикт Капітал» свідчить, що заявник просить замінити саме сторону у виконавчому провадженні з посиланням на положення статті 442 ЦПК України, що не відповідає чинному процесуальному законодавству.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача 21.01.2013 отримав копію рішення від 07.08.2012 (справа № 2609/12807/12) та два виконавчі листи.

Відомостей щодо звернення цих виконавчих листів до виконання заявником не надано.

Як вже встановлено судом, ухвалами Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2016 заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07.08.2012 по цивільній справі №2609/12807/12 скасовано за заявою представників відповідачів.

Справу призначено до розгляду, який на даний час триває.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-УІІІ (аналогічні положення закріплені і п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999) виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Таким чином, оскільки рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 07.08.2012 скасоване та судовий розгляд по даній справі триває, у зв`язку з чим правові підстави для вчинення примусових виконавчих дій у даній справі відсутні, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником є неможливою, у зв`язку з чим підстав для задоволення вимог заявника в порядку ст.442 ЦПК Ураїни немає.

За таких обставин заява ТОВ «Вердикт Капітал» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 55, 260, 269, 270, 353, 354, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви «Вердикт капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2609/12807/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про сятгнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2024.

Суддя: О.М. Букіна