Справа №490/1357/24
Провадження №2/490/1731/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Циганкова Д.Є.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И В :

23 лютого 2024 року позивач ПрАТ ««Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

В обґрунтування позову зазначено, що ПрАТ ««Миколаївська теплоелектроцентраль» відповідно до мети та предмету діяльності є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва.

В опалюваних сезонах 2020-2022 роках Позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваних сезонів.

На ім`я божника, відповідального квартиронаймача за адресою АДРЕСА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги теплопостачання.

Позивач вказує, що ним було надано теплову енергію за період з 01.11.2020 року по 30.09.2022 року на суму 10430,50 грн., за яку відповідач не сплатив, отже не виконав своїх зобов`язань в повному обсязі, чим завдано позивачу матеріальну шкоду. Надіслане відповідачу попередження №524-ф11 від 11.09.2023 року залишилося без задоволення та відповіді. За такого, позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою суд від 28.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник Позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 27.03.2024 року позовні вимоги не визнав, вказав що його будинок знищений обстрілом, а тому він не зобов`язаний сплачувати теплову енергію.

В запереченнях від 20.052024р. вказує, що Позивач не є тою організацією якій надано право постачання теплової енергії населенню, також вказує, що ним не укладався будь-який договір з Позивачем про постачання теплової енергії, а тому вимоги не підлягають задоволенню.

Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру.

На ім`я відповідача ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.12.2023р. по справі №490/10772/23 скасовано судовий наказ за заявою ПрАТ««Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Судом встановлено, що позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 01.11.2020 року по 31.12.2023 року, що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону.

З наявного в матеріалах справи розрахунку боргу вбачається, що позивач надав теплову енергію за вказаний період на суму 10430,50 грн.

Рішенням Миколаївської міської ради №1751 від 25.06.2009 року, були передані ряд будинків від ОКП "Миколаївтеплоенерго" на обслуговування ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ", в тому числі і будинок по АДРЕСА_1 - це спростовує ствердження відповідача, що Позивач не має права постачання теплової енергії населенню.

Крім того, за період з 01.12.2020 року по 31.01.2022 року відповідачу нараховані: 380,49 грн. - сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 140,76 грн. - 3% річних.

Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація.

Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007 року (із мінами та доповненнями) споживач теплової енергії вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як зазначив сам відповідач ОСОБА_2 , будь-який догорів з ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» та ним, щодо постачання теплової енергії, не були укладені.

Виходячи з наведеного, згідно чинного законодавства відповідач ОСОБА_2 уклав з ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» договір приєднання з постачання теплової енергії.

Щодо посилання на Відповідача на Постанову КМУ від 05.03.2022р. №206, суд зазначає наступне.

Вказаною Постановою забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням; стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Суд зазначає, що Позивачем стягується 3% річних та інфляційні нарахування за період до 24.02.2022р., крім того стягується заборгованість за період з 01.11.2020 року по 30.09.2022 року (частина виникла до 24.02.2022р. інша частина після, водночас територія м. Миколаєва на даний час не є територією бойових дій згідно переліку).

Згідно п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Отже, законом заборонено виконання рішення суду за відповідних умов, а не винесення рішення судом.

Суд вважає позовні вимоги ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо тверджень відповідача, що він не зобов`язаний сплачувати заборгованість за отримання теплової енергії, суд зазначає, що в даній справі Позивач стягує заборгованість за період з 01.11.2020 року по 30.09.2022 року коли будинок Відповідача був не ушкоджений та отримував постачання теплової енергії.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 247, 263-265, 280-283, 288-289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (54020, Каботажний спуск, 18 м. Миколаїв, ), боргу за спожиту теплову енергію за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.11.2020 року по 30.09.2022 року у сумі 10951 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну) гривню 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (54020, Каботажний спуск, 18 м. Миколаїв, ), 380 гривень 49 копійок (сума на, яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2020 року по 31.01.2022 року), 140 гривень 76 копійок (три відсотки річних за період з 01.12.2020 року по 31.01.2022 року), та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П. О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 18.06.2024 року.