ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/479/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви та до досягнення старшою дочкою повноліття, в подальшому стягувати аліменти на утримання 2-х дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника до досягнення середньою дочкою повноліття, а в подальшому стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника до досягнення ним повноліття.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року вказану заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

10 червня 2024 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Розглянувши заяву та наявні матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Тобто наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом. Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 161 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, а саме, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як передбачено п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. При цьому тлумачення положень ст. 163 ЦПК України у системному зв`язку з положеннями статті 161 ЦПК України свідчить, що у наказному провадженні пілягають розгляду безспірні вимоги, формулювання яких відповідає положенням статті 161 ЦПК України.

Вивчивши надані заявником документи, суд дійшов висновку, що заявником заявлено вимогу щодо стягнення аліментів після досягнення старшою дитиною повноліття, а саме - на утримання 2-х дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника до досягнення середньою дочкою повноліття, а в подальшому стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника до досягнення ним повноліття, що суперечить формулюванню пункту 4 статті 161 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 127, 162, 165, 258-260, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Якусик