Справа № 128/1894/24
Провадження № 22-ц/801/1477/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (суддя-доповідач),

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Стаднику І.М. у цивільній справі №128/1894/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення часток земельних ділянок в натурі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року, -

встановив:

Не погодившись з ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року, позивач ОСОБА_1 03 червня 2024 року подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, яка ухвалою суду від 06 червня 2024 року залишена без руху, а апелянту запропоновано подати клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження разом із підставами поважності пропуску строку апеляційного оскарження та доказами на підтвердження поважності пропуску такого процесуального строку; документи, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку та розміру, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону; апеляційну скаргу в новій редакції, із зазначенням правильної (коректної) адреси сторони відповідача.

17 червня 2024 року на виконання вимог цієї ухвали ОСОБА_1 подано лист, за змістом якого останній просить: поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду від 13.05.2024; звільнити його від сплати судового збору, враховуючи важке матеріальне становище та ту обставину, що його вже звільняли від сплати судового збору з цих підстав.

Крім того у цьому листі апелянт ОСОБА_1 заявляє відвід судді Стаднику І.М., мотивуючи його тим, що Вищою радою правосуддя 19.06.2024 року має розглядатись скарга щодо дисциплінарного проступку цього судді, яка стосується неврахування суддею висновків Верховного Суду. А тому він має сумніви в законності прийнятого в подальшому рішення.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин другої, третьої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлений відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути умотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішене як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 ро-ку № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведене інше.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Існування безсторонності для цілей пункту першого статті 6 повинно встановлюватися згідно з: 1) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватися особисті переконання та поведінка конкретного судді ( тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі ); та 2) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд ( та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися у його неупередженості. У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зав`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Посилання скаржника на те, що у нього виникають сумніви щодо ухваленого в майбутньому рішення у справі за його апеляційною скаргою, відповідно до вимог статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу. Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути умотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

19.06.2024 розглядатиметься не дисциплінарна скарга ОСОБА_1 щодо дій судді Стадника І.М., а процедурне питання підтвердження дисциплінарної скарги ОСОБА_1 щодо суддів Вінницького апеляційного суду Міхасішина І.В., Стадника І.М., Сопруна В.В.

Подання особою заяв, скарги, звернень, в тому числі дисциплінарних, передбачене Конституцією України, а також Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а відтак саме по собі, за відсутності встановлення дисциплінарним органом їх обґрунтованості, не є підставою для відводу судді.

Отже судом не встановлено і матеріалами апеляційної скарги не підтверджується наявність обставин, які б дійсно викликали сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Стадника І.М. при розгляді вказаної справи чи його заінтересованості у розгляді справи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Стаднику І.М., а відтак подана заява підлягає передачі у відділ забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах апеляційного суду для визначення судді у порядку частини першої статті 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 259, 260, 381 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заявлений ОСОБА_1 відвід судді Стаднику І.М. визнати необґрунтованим.

Передати питання про відвід судді Стадника І.М. на розгляд судді, який не входить до складу колегії, яка розглядатиме дану справу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Стадни

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська