Справа № 758/1409/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Білоус А.О.,

заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Одінцова Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт проживання його однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, із ОСОБА_3 у період з 16.06.2009 по 20.04.2020.

Ухвалою суду від 09.02.2024 подану заяву було залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення встановлених недоліків.

На підставі ухвали суду від 22.02.2024 заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто її заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 19.07.2024 вказану ухвалу суду скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 01.08.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

09.08.2024 представником ОСОБА_3 - адвокатом Одінцовим Е.В. подано до суду відзив, у якому він просить залишити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу без задоволення.

Ухвалою суду від 24.09.2024 задоволено заяву представника заявника про виклик свідків.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги з підстав, наведених у заяві. При цьому представник заявника зазначила, що метою звернення ОСОБА_1 із даною заявою до суду є необхідність перегляду за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду міста Києва по справі №758/6077/22, яким було залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про вселення. Вказане судове рішення, як і постанова Київського апеляційного суду, прийнята за результатами його апеляційного перегляду, залишені без змін постановою Верховного Суду. Разом із цим, заявник стверджує, що він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у період з 16.06.2009 по 20.04.2020, проте жодних доказів про це у нього немає. З огляду на наведене, враховуючи відсутність у ОСОБА_1 офіційного документа про перебування його у шлюбі з ОСОБА_3 , він не може звернутися до органів ДРАЦСу та просить встановити даний юридичний факт у судовому порядку.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні заявив про невизнання заявлених вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не визнає факту проживання її однією сім`єю з ОСОБА_1 у період з 16.06.2009 по 20.04.2020, а звернення останнього із даною заявою до суду пов`язане із необхідністю доведення ним цієї обставини в інших судових провадженнях. Зокрема, у провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувають справи №758/748/24 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним (суддя ОСОБА_5 ) та №758/1816/23 про звернення стягнення на квартиру як предмет іпотеки (суддя Будзан Л.Д.), у яких ОСОБА_1 заявлялися клопотання про зупинення проваджень до розгляду судом даної справи. Крім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично існує спір з приводу поділу майна, а тому встановлення даного юридичного факту також необхідне ОСОБА_1 для подальшого звернення його із відповідним позовом до суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 заявлено вимогу про встановлення факту проживання його однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, із ОСОБА_3 у період з 16.06.2009 по 20.04.2020.

Відповідно до змісту поданої заяви метою встановлення вказаного юридичного факту заявник ОСОБА_1 зазначив «юридичне встановлення періоду перебування його з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах з 16.06.2009 по 20.04.2020 та поширення на цей період часу норм Сімейного кодексу України, що регулюють сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям». У заяві також зазначено, що «на дату подачі заяви у ОСОБА_1 немає спору з ОСОБА_3 , однак і свідоцтва про шлюб за період з 16.06.2009 по 20.04.2020 також немає, а тому, як наслідок, встановити факт їхнього спільного проживання в шлюбі неможливо, хоча фактичні шлюбні відносини були».

Як з`ясовано судом із пояснень представника заявника у судовому засіданні, звернення заявника із даною заявою до суду викликана необхідністю перегляду за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду міста Києва від 26.07.2023, ухваленого у справі №758/6077/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права користування житловим приміщенням, вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням, яким позов було залишено без задоволення, оскільки в ході судового розгляду вказаної справи ОСОБА_1 , зокрема, не було доведено факту його проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 .

Із пояснень представника заінтересованої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні також встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наявні спори щодо квартири, в ході судового розгляду яких підлягає доказуванню, у тому числі, обставина їхнього спільного проживання як подружжя. При цьому представник зазначив, що ОСОБА_3 категорично заперечує факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 у період з 16.06.2009 по 20.04.2020, що свідчить про наявність спору між ними.

Ураховуючи зазначене вище, у тому числі приймаючи факт невизнання заявлених вимог заінтересованою особою, суд доходить висновку, що у даному випадку має місце спір, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, оскільки обставини, зазначені у заяві ОСОБА_1 , підлягають встановленню в загальному порядку за правилами позовного провадження.

Суд вважає, що в даному випадку існує спір про право, пов`язаний з реалізацією позивачем його прав та обов`язків, що випливають із норм Сімейного кодексу України, які регулюють сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В порядку окремого провадження, серед іншого, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

У справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у постанові №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на наведене, у суду наявні підстави для залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 18.07.2022 у справі № 755/9100/18 та від 06.09.2022 у справі №758/7737/21.

Із урахуванням пояснень представників, наданих у судовому засіданні, суд також вважає за необхідне врахувати у даному випадку висновок Великої Палати Верховного Суду, зазначений у постанові від 11.09.2024 у справі №201/5972/22, про те, що інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

При цьому суд звертає увагу заявника ОСОБА_1 на те, що залишення даної заяви без розгляду не позбавляє його можливості захистити свої права та інтереси, оскільки він може звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, ч.6 ст. 294 ЦПК України, суд, -

ПО С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.11.2024.

СуддяО. О. Ковбасюк