УХВАЛА

Іменем України

04.10.2024 Справа №607/20652/24 Провадження №2-н/607/2519/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за оплату послуг водопостачання та водовідведення,

УСТАНОВИЛА:

24.09.2024 КП «Тернопільводоканал» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за оплату послуг водопостачання та водовідведення.

Дослідивши зміст заяви та додані неї документи, доходжу такого висновку.

Так, форма та зміст заяви про видачу судового наказу визначені у ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 6131,27 грн, плату за абонентське обслуговування у сумі 840 грн, суму інфляційних нарахувань у сумі 652,90 грн та суму нарахувань за користування чужими коштами (3% річних) у сумі 269,10 грн.

Суд зауважує, що належність права вимоги не є свідченням відсутності спірних правовідносин між сторонами. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільних правових відносин.

Указане дає підстави дійти висновку, що для віднесення заявленої вимоги до безспірної необхідним є конкретне та однозначне визначення періоду, за який виникла заборгованість, урахування усіх сум, що сплачені боржниками протягом цього періоду, та проведення розрахунку інфляційних нарахувань та 3 відсотків річних з урахуванням загальної суми заборгованості та відповідно до періоду, протягом якого виникла така заборгованість (у разі заявлення такої вимоги).

Разом з тим заявник указаних вимог закону не дотримався та до заяви про видачу судового наказу долучив одразу два розрахунки - щодо ціни позову за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення та щодо ціни позову за абонентське обслуговування. При цьому періоди, за які такі послуги надавалися, у вказаних розрахунках є відмінними між собою.

Більше того розрахунки інфляційних нарахувань та 3 відсотків річних здійснені заявником не з загальної суми заборгованості, а окремо щодо кожного виду послуг. Також періоди, за які нараховувались інфляційні нарахування та 3 відсотки річних, є відмінними від періодів, за які нараховувались суми заборгованості за надані послуги.

При цьому у заяві про видачу судового наказу не конкретизовані зазначені суми стягнень відповідно до наданих суду розрахунків ціни позову.

Крім цього, заявляючи вимогу про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення у сумі 6131,27 грн, заявник суму інфляційних нарахувань та 3 відсотків річних визначив, виходячи із суми боргу 11836,98 грн.

Такі обставини не дають підстав дійти висновку про безспірність заявлених стягувачем вимог та позбавляють суд можливості розглянути дану заяву у порядку наказного провадження.

За таких підстав доходжу переконання, що у видачі судового наказу за заявою КП «Тернопільводоканал» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за оплату послуг водопостачання та водовідведення слід відмовити.

Також роз`яснюю, що відмова у видачі судового наказу з цієї підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 163, 165, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Тернопільводоканал» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за оплату послуг водопостачання та водовідведення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Марциновська