Справа № 627/1199/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2024 року с-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, в якому він просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з бабою ОСОБА_4 та визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення,(стаття 124), а статтею 18 Закону України« Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992.

Відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позовної заяви.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175-177 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог статті 177 ЦПК України .

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення , зменшення) від сплати судового збору …

До позовної заяви не додано документ , який підтверджує сплату судового збору або клопотання позивача про звільнення (відстрочення , зменшення) від сплати судового збору …

Згідно ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Позивач звернувся до суду з трьома позовними вимогами немайнового характеру ( встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ) та майнового характеру ( визнання права власності на житловий будинок та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування) . Однак судовий збір позивачем сплачено за одну позовну вимогу немайнового характеру, що підтверджує інструкція від 01.11.2024 на суму 1211,20 грн . За позовні вимоги майнового характеру , документу про сплату судового збору позивачем не надано.

Платіжна інструкція від 10.08.2024 на суму 2804,38 грн, що надана позивачем до позовної заяви , не підтверджує сплату ОСОБА_1 судового збору за подання позову , оскільки судовий збір сплачено відповідачкою по справі ОСОБА_3 .

Крім того, з доданих до позовної заяви витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок та звіту про оцінку майна вбачається, що вартість земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0087 та житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 становить 186 969,58 грн та 79 300,00 грн відповідно. З огляду на це ціна позову становить 266 269,58 грн. Однак позивач у позовній заяві зазначив ціну позову у розмірі 262 570,00 грн., у зв`язку з чим суд не може визначити точну ціну позову та відповідно судовий збір ,який підлягає до сплати .

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 , за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином позивачем не сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру визнання права власності на нерухоме майно , за якою ставка судового збору становитиме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши позивачу 5-денний термін для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків, який рахувати з дня отримання ухвали, шляхом подання уточненої позовної заяви.

Позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Вовк