ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою 716 687,77 грн, три проценти річних - 40 468,31 грн, проценти за користування грошовими коштами - 492 364,50 грн, а всього: 1 249 520,58 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 8 352 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишено без задоволення, заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року залишено без змін.

17 жовтня 2023 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу понесених ним судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, у сумі 5 319,91 грн та 4 461,86 грн (всього: 9 781,77 грн), які прохав стягнути з відповідача на його користь у зв`язку із задоволенням позову.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

В силу частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи вказану заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 були заявлені клопотання про призначення експертиз у справі, зокрема відповідач прохав призначити судово-почеркознавчу експертизу для встановлення обставин належності йому підпису (тексту) в борговій розписці, а позивач прохав призначити судово-технічну експертизу документу, зокрема, для підтвердження того факту, що підпис на борговій розписці зроблено відповідачем із навмисним викривленням почерку.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 червня 2021 року задоволено клопотання сторін та призначено у справі комплексну судово-почеркознавчу експертизу та судово-технічну експертизу документу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

На вирішення експерта постановлені наступні питання:

1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 , а також напис « ОСОБА_2 » (перший рядок розписки) та напис « ОСОБА_2 » (зліва від підпису) ОСОБА_2 ?

2. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 під впливом збиваючих факторів (природних, штучних), у незвичайному стані або виконано із навмисним викривленням ознак (автогіідлог)?

3. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 , а також напис « ОСОБА_2 » (перший рядок розписки) та напис « ОСОБА_2 » (зліва від підпису) одночасно чи в різний час?

4. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 , а також напис « ОСОБА_2 » (перший рядок розписки) та напис « ОСОБА_2 » (зліва від підпису) одним барвником?

Оплату за проведення експертизи судом покладено на обидві сторони у справі в рівних частинах. (а.с. 163-165 т. 2)

Під час проведення експертизи експертом було заявлено клопотанням № 17783/1778 від 22.07.2021 про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи та проведення оплати за експертизи.

До клопотання експерта долучено окремі рахунки на оплату: на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Щодо платника ОСОБА_1 за рахунком № 1392 від 16.07.2021 сума до сплати становить 5 319,91 грн, за рахунком № НОМЕР_1 від 19.07.2021 - 4 461,86 грн. (а.с. 184-185, 187 т. 2)

Фактичну оплату ОСОБА_1 вказаних сум на рахунок експертної установи підтверджено дублікатами квитанцій: № 0.0..1 (Код квитанції: 9240-6334-9347-1671) від 03.08.2021 на суму 5 319,91 грн; № 0.0..1 (Код квитанції: 9240-6336-3403-4173) від 03.08.2021 на суму 4 461,86 грн. (а.с. 192-193 т. 2, 83-84 т. 4)

Разом із тим, експертизу у справі проведено не було, експертний висновок не надано.

13.10.2021 до суду надійшло повідомлення експерта від 06.10.2021 у порядку ст. 72 ЦПК України про неможливість надання висновку експертів № 17783/17784 комплексної судової почеркознавчої експертизу та судової технічної експертизи документів, у зв`язку із ненаданням в розпорядження експерта всіх необхідних для проведення експертизи документів, що витребовувались експертом за клопотанням № 17783/1778 від 22.07.2021. (а.с. 214-215 т. 2)

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що сплачені ОСОБА_1 кошти у загальній сумі 9 781,77 грн в рахунок оплати послуг експерта за проведення експертизи у справі, яка фактично проведена не була, не підлягають відшкодуванню у порядку розподілу судових витрат між сторонами у справі.

Пунктом 2 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»)

Висновок експертизи це один із доказів, які суд повинен оцінювати разом з іншими доказами у справі.

Статтею 13 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що експерт має право, зокрема, одержувати винагороду за проведення судової експертизи, якщо її виконання не є службовим завданням. Аналогічна норма міститься в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5.

Частинами 3 та 4 статті 139 ЦПК України передбачено, що експерт отримує винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до його службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, зокрема, сплачується особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Частиною 7 статті 72 ЦПК України визначено, що експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 373/1292/20 Верховний Суд погодився із висновком суду апеляційної інстанції, який, відмовляючи у відшкодуванні витрат на проведення експертизи виходив із того, що зазначені витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки суд при вирішенні спору не брав до уваги висновок експерта.

Велика Палата Верховного Суду у постанові 22.11.2023 у праві № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23) зробила правовий висновок, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. (див. пункт 179 постанови)

З огляду на вищенаведені висновки Верховного Суду відшкодуванню у порядку розподілу судових витрат підлягають витрати на експертизу лише у разі якщо за результатом її проведення був наданий експертний висновок та він був врахований судом як доказ при ухваленні рішення по суті спору.

За фактичними обставинами даної справи комплексна експертиза, призначена судом за клопотаннями обох сторін, не була проведена, висновок експертом не надавався, правові наслідки непроведення судово-технічної експертизи документів, про призначення якої клопотав саме позивач ОСОБА_1 , і за яку ним були сплачені кошти на рахунок експертної установи, не застосовувались судом апеляційної інстанції при ухваленні рішення по суті спору.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у даному конкретному випадку, відсутні підстави для відшкодування позивачу у порядку розподілу за ч. 2 ст. 141 ЦПК України коштів у загальній сумі 9 781,77 грн на рахунок експертної установи, яка фактично проведена не була.

З урахуванням викладеного, в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений можливості з приводу повернення вказаних коштів звернутися безпосередньо до експертної установи, на рахунок якої вони були сплачені.

Керуючись статтею 270 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

В прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2024 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль