ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

"15" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шулік Альони Олександрівни, ОСОБА_4 , про визнання недійною заяви про відмову від прийняття спадщини за законом та встановлення строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шулік Альони Олександрівни, ОСОБА_4 , про визнання недійною заяви про відмову від прийняття спадщини за законом та встановлення строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2024 дану справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024 дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам ЦПК України, виходячи з наступного.

Даний позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , яка на день своєї смерті проживала у кв. АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, яка складається з:

- квартири АДРЕСА_1 та складається з 4 житлових кімнат, загальною площею 144,7 кв.м. та належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 12.10.2006 року;

- нежилого приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 168,7 кв.м. та належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності серії НП №58785 від 09.07.2001 року;

- нежилого приміщення АДРЕСА_3 , загальною площею 297,3 кв.м. та належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності серії НП №58786 від 09.07.2001 року;

- нежилого приміщення АДРЕСА_4 , загальною площею 70,4 кв.м. та належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності серії НП №58787 від 03.07.2001 року;

- квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 33,2 кв.м.;

- нежитлових приміщень з АДРЕСА_6 .

Так, позивач зазначає, що після смерті дружини його здоров`я суттєво погіршилось, у нього почались загостренні прояви деменції, у зв`язку із чим він змушений був звернутись за допомогою до лікаря-психіатра, яким 10.04.2024 позивачеві поставлено діагноз «неуточнена деменція». 15.04.2024 до позивача приїхала колишня дружина його сина ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та повідомила, що позивачу потрібно терміново проїхати до нотаріуса та відмовитися від своєї частки у спадщині на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки вона та діти можуть залишитись без житла. Не порадившись зі своїм сином ОСОБА_4 стосовно вищевказаного, позивач маючи незадовільний стан здоров`я, зокрема головні болі, запаморочення, сильну нудоту, шум в голові, разом з колишньою дружиною його сина ОСОБА_6 приїхав до нотаріуса та написав заяву про відмову від усієї спадщини на користь його онуків, вважаючи при цьому, що він підписав заяву про відмову від своєї частки у спадщині саме на квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому, 18.04.2024 позивач приїхав до нотаріуса та ознайомився зі спадковою справою, де побачив свою заяву від 15.04.2024, у якій він відмовився від усієї спадщини на користь онуків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що насправді не відповідало його дійсній волі, оскільки підписуючи заяву від 15.04.2024 позивач не усвідомлював значення своїх дій та не зміг усвідомити суть заяви та юридичні наслідки при її підписанні. Того ж дня, позивач написав заяву про відкликання заяви від 15.04.2024 та відмову від усієї спадщини на користь свого сина - ОСОБА_4 , проте нотаріус видала повідомлення про відмову у прийнятті заяви про відкликання заяви від 15.04.2024 про відмову від прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на користь онуків померлої - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням строку. На підставі викладеного, позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у якості відповідачів визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є малолітніми особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

За приписами чч. 1, 2, 3 ст. 45 ЦПК України під час розгляду справи, крім прав та обов`язків, визначених статтею 43 цього Кодексу, малолітня або неповнолітня особа має також такі процесуальні права: 1) безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки; 2) отримувати через представника чи законного представника інформацію про судовий розгляд; 3) здійснювати інші процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд роз`яснює малолітній або неповнолітній особі її права та можливі наслідки дій її представника чи законного представника у разі, якщо за віком вона може усвідомити їх значення. Суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам (ч. 3 ст. 59 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що всупереч вимогам цивільно-процесуального законодавства України, позивач не визначив законного представника малолітніх осіб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема їх матері - ОСОБА_6 .

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 якого, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.). А за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн.).

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з немайновими вимогами, зокрема про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини за законом та про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає сплаті при поданні даного позову становить 2 422,40 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору №8001-7494-2084-3166 на загальну суму 969,00 грн., тобто за заявлену одну немайнову вимогу.

Водночас, враховуючи те, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а також враховуючи вимоги ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн. за заявлену другу вимогу немайнового характеру.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме шляхом направлення до Дарницького районного суду м. Києва уточненої позовної заяви з зазначенням відомостей про законного представника малолітніх осіб, докази надсилання листом з описом вкладення її копії та доданих до неї матеріалів усім учасникам справи, а також документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 968,96 грн.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст. 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шулік Альони Олександрівни, ОСОБА_4 , про визнання недійною заяви про відмову від прийняття спадщини за законом та встановлення строку для прийняття спадщини залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.