Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2189/23 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу № 277/1691/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича, на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 29 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я. В., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що з 2020 року по квітень 2023 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від даних стосунків у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З квітня 2023 року вони разом не проживають, будь-яких стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Малолітня дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працюючим, участі у вихованні дитини не бере, як і не надає допомоги на утримання їхньої дитини. Крім того, вважає, що відповідач має сплачувати аліменти також і на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку.

Таким чином, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до її повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою трьох років.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 29 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2023 року і до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.06.2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Лавренчук О.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягувати із ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття та стягувати з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 2589 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, з моменту ухвалення рішення судом.

Зокрема, зазначає, що при ухваленні рішення судом не було повідомлено сторону відповідача про проведення судового розгляду справи, що є істотним порушенням права на захист і як наслідок самостійною підставою для скасування такого рішення. Крім того, у рішенні міститься посилання на те, що позивачкою у відповідь на відзив було надано до суду нові посилання та квитанції, які суд зазначив як частину обґрунтування ухваленого рішення. При цьому відповідно до вимог ЦПК України такий документ як відповідь на відзив мав би бути надісланий стороні відповідача, натомість ані відповідач, ані його представник відповідь на відзив не отримали.

Суд, знаючи про те, що відповідач є військовослужбовець та перебуває у зоні бойових дій, не пересвідчився, чи забезпечено його право на ознайомлення з доданим доказами та відповіддю на відзив безпосередньо або шляхом ознайомлення представника відповідача з метою забезпечення процесуальної рівності сторін судового процесу.

Між тим, в межах розгляду справи, відповідач подав відзив на позовну заяву до суду з численними підтвердженнями, квитанціями про перерахунок коштів і доказами про безпосередню фінансову участь батька у житті дитини, однак суд не надав належну оцінку таким доводам сторони.

З огляду на норми СК України, вбачається відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З огляду на це є необ`єктивною думка позивачки, підтримана судом, про те, що позивачка сама обирає, в якій формі стягувати аліменти. Оскільки це питання може підлягати перегляду, то і має бути предметом розгляду судом першої інстанції.

З моменту подання позовної заяви відповідач сплачував кошти позивачці у розмірі не менше ніж 7000 грн на її утримання та утримання дитини. На його погляд, це є достатня сума, виходячи із встановленого законом розміру прожиткового мінімуму та навіть розміру мінімальної заробітної плати. Вважає розмір аліментів у сумі доходу відповідача необґрунтованим, оскільки при перебуванні у зоні бойових дій це становить 25000 грн. Присуджуючи таку суму до стягнення, суд породжує подальші спори, оскільки навряд чи позивачка має можливість обґрунтувати необхідність таких витрат на місяць.

Щодо аліментів на утримання матері, зауважує, що на момент ухвалення рішення позивачка вийшла вдруге заміж і не повідомила про це суд, оскільки сімейний бюджет тепер враховує наявність доходів чоловіка.

Зміна соціального статусу - заміжня, обумовлює той факт, що вона перебуває на утриманні свого чоловіка.

Суду не було повідомлено позивачкою, що відповідач є мобілізованим військовослужбовцем та знаходиться в зоні бойових дій.

До моменту мобілізації та скерування його в зону бойових дій відповідачу не була до цього часу відома обставина, що він не бере жодної участі у утриманні та вихованні дитини, оскільки це не відповідає дійсності.

Позивачка є працездатною особою, хоча і перебуває у декретній відпустці, проте це не знімає з неї обов`язок утримувати дитину, також вона отримує допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Частиною другою статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно частини четвертої статті 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Оскільки при зверненні до суду позивачка просила стягувати аліменти у частці від заробітку ( доходу) відповідача, суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як на цьому наполягає відповідач.

Матеріали справи свідчать, відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України та з 20 квітня 2023 року безпосередньо бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

У зв`язку з участю у бойових діях йому виплачується відповідне грошове утримання ( том 1, а.с.251,252).

Долучена до матеріалів справи довідка про грошове утримання ОСОБА_2 свідчить про те, що визначення розміру аліментів на утримання доньки в 1/6 часті його доходу узгоджується з вимогами статті 182 СК України та є необхідним й достатнім для забезпечення потреб дитини.

Враховуючи щомісячний розмір грошового утримання ОСОБА_2 , на утримання позивачки слід стягувати 1/12 частину доходу його щомісячного грошового утримання.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, - про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича, задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 29 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 7 червня 2023 року й до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 7 червня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: