Провадження №2-о/522/526/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

присяжних Нікіташ С.Л.,

Святохи Л.В.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_3 адвоката Гузя Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР Кондратей Олексія Вікторовича про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд громадянки ОСОБА_3 без її згоди чи згоди її законного представника,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР Кондратей Олексія Вікторовича, в якій просить надати дозвіл на примусовий психіатричний огляд громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без її згоди чи згоди її законного представника.

Заява обґрунтована тим, що по відомостях, що одержані стосовно громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє реальні наміри та дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих; що може задати значної шкоди своєму здоров`ю, у зв`язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Припущення про наявність психічного розладу у ОСОБА_3 ґрунтуються на інформації про її психічний стан та поведінку, отриманої з письмової та усної заяви чоловіка та усних пояснень батька чоловіка, які відмічають про кардинальну негативну зміну рис характеру, маячних ідей її переслідування, втрату потреби у виконанні своїх батьківських обов`язків, відчуження від старших дітей, порушення сну, неадекватність афективно-вольової сфери у вигляді інсценування у себе слідів від фізичних побоїв з метою дискредитації чоловіка та імпульсивної агресії в бік чоловіка та старшої доньки, не здатності самокритично оцінювати свої дії та прогнозувати наслідки своєї неадекватної психічної та поведінкової діяльності. На разі не є можливим отримати усвідомлену добровільну згоду громадянки ОСОБА_3 на проведення добровільного психіатричного огляду. У зв`язку з чим, виникла необхідність звернення до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР ОСОБА_1 .

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_1 заяву підтримав та наполягав на її задоволені. Зазначив, що він виходив за адресою: АДРЕСА_1 , проте ОСОБА_3 вдома не знаходилась.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що відсутні підстави для задоволення заяви про примусовий огляд. Зазначила, що вона з чоловіком та дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 , жодних звернень з приводу її психіатричного огляду не було. Описані у заяві обставини не мають до неї жодного відношення. Вказала, що після звернення до суду про розірвання шлюбу, чоловік звертався до неї із проханням не розривати шлюб, маніпулює дітьми, постійно провокує сварку. Щоб діти не були свідками негативних відносин між батьками, після робочого дня намагається менше часу проводити вдома, гуляє з молодшою дитиною на майданчику. Також повідомила, що чоловік вчиняє відносно неї домашнє насилля, у зв`язку з чим вимушена була викликати поліцію, у зв`язку з чим чоловік розбив декілька її телефонів. Коли змогла викликати поліцію через планшет чоловік зламав їй палець. Зазначила, що після прийнятого рішення про закінчення стосунків з чоловіком, з боку його батьків на неї почався здійснюватися тиск.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Гузь Г.В., надав суду Лист Відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області від 10.06.2024 № 60.5М-501,М-501/2; Довідку КНП «Міська клінічна лікарня № 11» від 26.06.2024 № 5278; Лист Приморської окружної прокуратури м.Одеси від 26.06.2024 № 52-7341ВИХ-24 52-77р-24; Лист Приморської окружної прокуратури м.Одеси від 15.08.2024 № 52-9396ВИХ-24 52-104р-24; Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.10.2024; Лист Відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області № 60.5/317 від 0310.2024; Довідку КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської міської ради № 3137 від 16.09.2024, які долучені судом до матеріалів справи.

З посиланням на надані докази зазначив, що ОСОБА_3 , її чоловік та діти постійно проживають за адресою: АДРЕСА_3 психолог встановив факт насилля в сім`ї, а саме, що ОСОБА_4 постійно здійснює насилля відносно ОСОБА_3 . Зазначив, що підстави для примусового огляду відсутні. На обліку у психіатра ОСОБА_3 не перебуває, захворювань немає. Також вказав, що згідно довідок з місць навчання дітей, вихованням постійно займається мати, проте в останній час діти не відвідують школу із-за навмисних дій батька.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що всі документи і пояснення свідчать про те, що з боку особи, яка звернулася до відповідного закладу чоловіка ОСОБА_3 вбачається домашнє насилля з його боку стосовно ОСОБА_3 і підстави для примусового її обстеження відсутні. Вважає, що заява задоволенню не підлягає.

З досліджених судом матеріалів справи слідує, що 11.10.2024 ОСОБА_4 звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» з заявою про проведення психіатричного огляду, в якій зокрема зазначив, що з огляду на ті обставини, що його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навмисно завдає шкоду своєму здоров`ю та здоров`ю своїх дітей, причиняючи собі та дітям тілесні ушкодження, враховуючи, що її стан постійно погіршується, оскільки самостійно ОСОБА_3 на огляд до психіатра прибути відмовляється, просить провести психіатричний огляд його дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без її згоди та направити її на лікування (а.с. 3 4).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування № 01-11/1794/1вих від 08.10.2024 вважають можливим визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6- 8).

Листом Відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області № 60.5/10304 від 09.08.2024 на адресу ОСОБА_6 повідомлено, що його звернення стосовно сварки з громадянкою ОСОБА_3 розглянуто. В даній ситуації вбачається цивільно-правові відносини, які вирішуються в судовому порядку, та врегулювання яких не відноситься до компетенції органів Національної поліції (а.с.9).

У висновку лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР Кондратей О.В. від 14.10.2024 зазначено, що ОСОБА_3 відмовляється від добровільного психіатричного огляду. Детально вивчивши анамнез можливого протікання тяжкого психічного розладу з явними ознаками агресивної поведінки, на який можливо страждає громадянка ОСОБА_3 , що може призвести до катастрофічних наслідків втрати її здорової соціально-сімейної адаптації, та нанеси значну морально-психічну та фізичну шкоду близьким родичам пацієнтки, вважає необхідним проведення примусового психіатричного огляду громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без її згоди чи згоди її законного представника.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається із Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Зазначене положення закону узгоджується із пунктом 5 Принципу 4 - «Визначення психічної хвороби» Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психічної допомоги, прийнятих резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 17 грудня 1991 року № 46/119, де вказано, що жодна особа або орган влади не може класифікувати особу як таку, що має психічну хворобу, інакше як з метою, що прямо пов`язана із психічним захворюванням або внаслідок психічного захворювання.

Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання (ч.1 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

Частинами третьою п`ятою статті 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або

завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Лікар-психіатр перед проведенням психіатричного огляду зобов`язаний відрекомендуватися особі, яка підлягає огляду, або її законному представнику як лікар-психіатр, назвати своє прізвище, місце роботи та викласти мету огляду.

Дані психіатричного огляду з висновком про стан психічного здоров`я особи, а також причини звернення до лікаря-психіатра та медичні рекомендації фіксуються у медичній документації.

Умисне подання заяви про психіатричний огляд особи, що містить завідомо неправдиві або неточні відомості щодо стану психічного здоров`я цієї особи, тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (пункт 96 рішення у справі «Заїченко проти України (№ 2) від 26 лютого 2015 року (заява № 45797/09)).

Відповідно до частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку подаються до суду за місцепроживанням особи.

Згідно із частинами першою, другою статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що ОСОБА_3 на психіатричному обліку не перебуває. Дані стосовно того, що вона раніше примусово госпіталізовувалась, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, що на час розгляду справи проявляє агресію, а також, що вона страждає на такий психічний розлад, вид і ступінь якого можуть бути підставою для проведення примусового психіатричного огляду, у матеріалах даної справи відсутні.

Суд зауважує, що ОСОБА_3 в судовому засіданні логічно, послідовно, змістовно надавала пояснення, чітко відповідала на запитання, при цьому самостійно пояснила, чому не погоджується із доводами свого чоловіка, викладеними у заяві та висновком лікаря-психіатра, не виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Під час судового розгляду заяви лікар-психіатр ОСОБА_1 суду вказав, що особисто з ОСОБА_3 не спілкувався, пройти добровільно психіатричний огляд не пропонував. Також в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що свідчать про відмову ОСОБА_3 від звернення до лікаря-психіатра.

З аналізу висновку лікаря-психіатра, а також наданих пояснень в судовому засіданні слідує загальний опис про стан ОСОБА_3 , який сформований з письмової та усної заяви її чоловіка та усних пояснень батька чоловіка.

Водночас суд зауважує, що ініціатором примусового психіатричного огляду ОСОБА_3 є саме її чоловік ОСОБА_4 , інформація про її поведінку наведена лише у його заяві, із яким, як установлено судом, вона має намір розлучитись, звернувшись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Крім того, між подружжям наявний спір щодо місця проживання дітей.

При цьому, як зазначено вище, висновок лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР Кондратей О.В. від 14.10.2024 обґрунтовується лише обставинами, наведеними в заяві чоловіка ОСОБА_4 та його батька за відсутності належних та переконливих доказів на підтвердження її поведінки, що являє собою небезпеку для неї та оточуючих, про які зазначає її чоловік у заяві. Також матеріали справи не містять доказів вчинення лікарем-психіатром дій з метою отримання додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що матеріали даної справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які б у своїй достатності та взаємозв`язку свідчили або підтверджували, що стан ОСОБА_3 такий, який дозволяє дійти переконливого висновку про наявність безумовних підстав для проведення її психіатричного огляду у примусовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 339-342 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР ОСОБА_1 про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд громадянки ОСОБА_3 без її згоди чи згоди її законного представника, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 11 листопада 2024 року.

Суддя Юлія КОВТУН

Присяжні Світлана НІКІТАШ

Лариса СВЯТОХА