Провадження № 2/521/7221/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

12 листопада 2024 року суддя Малиновського районного суд м. Одеси Ганошенко С.А., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Малиновського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2024 року позивач звернувся до Малиновського районного суд м. Одеси з позовом до Малиновського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту.

Вказані матеріали відповідно до здійсненого авторозподілу передано в провадження судді Малиновського районного суд м. Одеси Ганошенку С.А. 08.11.2024 року.

На обґрунтування вимог позивачем зазначено, ОСОБА_1 була поручителем під час отримання споживчого кредиту в АТ «УКРСИББАНК», заочним рішенням Малиновського районного суд м. Одеси від 10.10.2016 року (справа №521/11631/16-ц) стягнуто солідарно з її чоловіка ОСОБА_2 та її, як поручителя на користь АТ «УКРСИББАНК» суду боргу за кредитним договором. Виконавче провадження №57329606 знищено Малиновським районним ВДВС ПМУМЮ України, заборгованість перед АТ «УКРСИББАНК», тому вона просить зняти арешт, який накладено на все нерухоме майно, який накладено постановою АСВП №57329606.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що на розгляді Малиновського районного суд м. Одеси перебувала цивільна справа № 521/11631/16-ц за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (позивачки) про стягнення кредитної заборгованості, копію якого позивачка не надала.

Відповідно до листа Малиновського районного ВДВС ПМУМЮ України від 09.08.2024 №156359 виконавче провадження №57329606 знищено через закінчення строку зберігання.

Згідно з частиною 1статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частинами 3-5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

ОСОБА_1 пред`явила позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

ОСОБА_1 є боржником за виконавчим листом, виданим на підставі судового рішення, тобто є стороною виконавчого провадження.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Про таке застосування наведених норм права посилається Верховний Суд в постановах від 20.06.2018 року у справі № 210/1072/15ц, від 05.12.2018 року у справі № 425/134/1341/17, від 06.06.2020 року у справі № 201/10187/18.

За таких обставин прихожу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження оскільки ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт, арешт накладено на майно боржника з метою забезпечення реального виконання рішення суду, а тому вона не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в цивільному позовному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до Малиновського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в порядку, передбаченому розділом VIIЦПК України із відповідною скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВССУ № 5 від 03.6.2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», п. 1 ч. 2 ст.186, ст. ст.260,353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до Малиновського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України із відповідною скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО