Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/68/24
Провадження № 2-н/935/36/24
У Х В А Л А

03 червня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Василенко Р.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 27 307,06 грн.

Дослідивши дану заяву вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.163, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Житомирській області слідує, що місце проживання боржника ОСОБА_1 в Житомирській області не значиться.

Міститься вітмітка, що за картотечними даними ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Разом із тим, зі змісту заяви слідує, що ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за іншою адресою споживання: АДРЕСА_2 .

До заяви заявником надано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 13 квітня 1998 року, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_3 , належить на праві спільної власності в рівних частках ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Натомість, як вбачається із заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, яка підписана співвласниками, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою споживання: АДРЕСА_2 .

Отже, як встановлено із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів квартира на праві спільної власності належить 5 співвласникам, тоді як вимога пред`явлена лише до одного співвласника. В той же час актуальних відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав щодо власника чи співвласників квартири за адресою споживання на час звернення до судді із заявою про видачу судового наказу не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, наведені обставини не вказують на безспірність заявлених вимог. Враховуючи вказане, суддя вважає доцільним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст.165,354 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 27 307,06 грн.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО