ПОСТАНОВА

іменем України

15 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 390/1166/24

провадження № 22-ц/4809/1445/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Наталія Юріївна, на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2024 року у складі судді Гершкула І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2024 року відкрито провадження у справі.

29 липня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, в якому просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме виділити у користування ОСОБА_2 ізольовану кімнату 1 площею 10,2 м?, а ОСОБА_1 виділити у користування ізольовані кімнати: кімната 2 площею 16,8 м?, кімната 3 площею 6,3 м?, кімната 4 площею 6,8 м?, у спільному користуванні залишити коридор, санвузол, кладову, кухню, ванну кімнату.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2024 року у прийнятті зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Наталія Юріївна,подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Наталія Юріївна, без задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України).

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

29 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, у якому просила припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 із виплатою компенсації вартості 1/4 частки (а.с.3-13).

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2024 року було відкрито провадження у справі (а.с.96-97).

29 липня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, в якому просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме виділити у його користування ізольовану кімнату 1 площею - 10,2 м?, у користування ОСОБА_1 виділити ізольовані кімнати: кімната 2 площею 16,8 м?, кімната 3 площею 6,3 м?, кімната 4 площею 6,8 м?, в спільному користуванні залишити коридор, санвузол, кладову, кухню, ванну кімнату (а.с.105-109).

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2024 року у прийнятті зустрічного позову відмовлено та повернуто зустрічний позов. Роз`яснено позивачеві за зустрічним позовом його право на звернення до суду з позовом в загальному порядку (а.с.157-158).

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що предмети первісного та зустрічного позовів є різними, розгляд первісного позову не є взаємопов`язаним із розглядом зустрічного позову, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе до затягування вирішення спору, а тому відсутні підстави для об`єднання позовних вимог за первісним і зустрічним позовами.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Конституційне право на судовий захист передбачає, як невід`ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі Мельник проти України (Melnyk v. Ukraine заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Частинами першою та другою статті 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Статтею 194 ЦПК України унормовано, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов: 1) обидва позови взаємопов`язані; 2) спільний їх розгляд є доцільним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 06 лютого 2024 року у справі №212/8029/23 Верховний Суд вказав, що зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Крім того, аналіз конструкції ч.2 ст.193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зі змісту вимог первісного та зустрічного позову убачається, що вони виникли з приводу спільного майна сторін та прававолодіння, користування і розпоряджання такою власністю, а отже виникли з одних правовідносин.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що спільний розгляд є доцільним, оскільки об`єднання вказаних позовів не призведе до затягування розгляду справи, та не розширить предмет доказування.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічної позовної є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням матеріалів цивільної справи № 390/1166/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників для вирішення питання щодо прийняття до спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко Наталія Юріївна, задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2024 року скасувати.

Справу № 390/1166/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо зустрічного позову ОСОБА_2 відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді Л.М. Дьомич

С.І. Мурашко