Справа № 337/4854/24
Номер провадження 2/337/2028/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 листопада 2024 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: комунальна установа «Запорізький спеціалізований будинок дитини «Сонечко», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

05.09.2024 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на обліку у службі (управлінні) у справах дітей ЗМР з 19.02.2024 перебуває ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини ОСОБА_3 (далі за текстом - відповідачка), 1986 р.н., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , батько дитини відсутній (відповідно до інформації Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.02.2024 реєстрація малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України). Відповідно до інформації КНП ««Міська дитяча лікарня № 5» від 02.02.2024 із КНП «Пологовий будинок № 9» ЗМР за тяжкістю стану була доставлена дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в супроводі медичних працівників. Мати, ОСОБА_3 , була виписана з пологового будинку 18.01.2024, відвідала дитину того ж дня, але потім на протязі 7 днів дитиною не цікавилась взагалі. Всі попередні дні цікавилась тільки по телефону, тому була попереджена працівниками відділення стосовно необхідності госпіталізуватись у відділення по догляду за дитиною. Мати наміру відмовлятися від дитини не висловлювала, але дитина знаходилася на повному державному забезпеченні. 27.02.2024 після стаціонарного лікування дитина була вперше оглянута лікарем-педіатром, дівчинка була виписана з важкою вродженою вадою розвитку серця та має супутню неврологічну патологію, що потребує постійного прийому лікарських засобів за розкладом, але отримання матір`ю цих необхідних препаратів було невчасним. 14.03.2024 під час відвідування спеціалістами родини за місцем проживання було з`ясовано, що дитина була вдома лише 3 дні, потім її стан здоров`я швидко погіршився, її госпіталізували у важкому стані. 19.03.2024 в КНП «Міська дитяча лікарня № 5» був складений акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я в зв`язку з тим, що мати, ОСОБА_3 , з 12.03.2024 не відвідувала дитину та не цікавилась її життям та здоров`ям. 04.04.2024 спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР спільно з начальником ВСР по Хортицькому району ЗМЦСС представниками КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» та інспекторами СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області був здійснений вихід за адресою мешкання родини: АДРЕСА_1 . В ході відвідування було з`ясовано, що квартира потребує більш ретельного прибирання та провітрювання, відчувався запах алкоголю, присутні таргани, у ванній кімнаті ознаки грибка, відсутні газопостачання, холодильник та водонагрівач. Також в одній із кімнат квартири мешкає квартирант. Відповідно до інформації КНП «Міська дитяча лікарня № 5» від 25.03.2024 згідно з записами у медичній документації мати ОСОБА_3 відвідала дитину особисто у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених дітей лише 3 рази, за 20 днів перебування дитини у відділенні 9 днів не цікавилась зовсім, тільки 8 разів по телефону. 29.03.2024 ОСОБА_3 звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району із заявою про повернення дитини в сім`ю. 04.04.2024 на комісії з питань захисту прав дитини, яка відбулася у приміщенні районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району була розглянута заява ОСОБА_3 щодо повернення дитини ОСОБА_2 в родину матері, але вислухавши її пояснення з цього питання, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, керуючись Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки і піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» було прийнято рішення про недоцільність повернення малолітньої ОСОБА_2 в родину матері. Відповідно до інформації КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР від 28.06.2024 малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на вихованні та повному державному забезпеченні в будинку дитини з 19.04.2024 по теперішній час. За час перебування дитини у закладі мати жодного разу не відвідала доньку, не цікавилась її станом здоров`я, потребами, матеріально не підтримувала. З питанням про повернення ОСОБА_2 в родину до адміністрації будинку дитини «Сонечко» ніхто не звертався. ОСОБА_3 мала ще трьох дітей, стосовно яких вона позбавлена батьківських прав.

У зв`язку з зазначеними обставинами позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для вирішення її подальшої долі, а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 12.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче засідання.

23.10.2024 у справі проведено підготовче засідання, справа призначена до розгляду відкритому судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов. Суду пояснила, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила ОСОБА_2 Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 135 СК України. Від народження дитина має тяжкі вади здоров`я, які потребують постійного лікування та оперативного втручання. Дитині для підтримки життя було призначене лікування. Приблизно сім днів дитина перебувала вдома під наглядом матері, мати не виконувала рекомендації лікарів, що призвело до погіршення стану здоров`я дитини та вона потрапила до лікарні. За весь час перебування дитина у лікарні мати її відвідала три рази, декілька разів телефонувала. ОСОБА_3 29.03.2024 звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району із заявою про повернення дитини в сім`ю. 04.04.2024, під час виходу, за адресою проживання родини: АДРЕСА_1 спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР, спільно з начальником відділу соціальної роботи по Хортицькому району Запорізького міського центру соціальних служб, представниками КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» та інспекторами служби ювенальної превенції ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було з`ясовано, що квартира потребує прибирання та провітрювання (присутній запах алкоголю), потребує дезінсекції, у ванній кімнаті ознаки грибка, відсутні газопостачання, холодильник та водонагрівач. Також в одній із кімнат квартири мешкає квартирант-особа з інвалідністю.

На комісії з питань захисту прав дитини, 04.04.2024, ОСОБА_3 було відмовлено в поверненні дитини, у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, мати не виявляла бажання співпрацювати зі спеціалістами відділу соціальної роботи по Хортицькому району центру соціальних служб. Крім того ОСОБА_3 була двічі запрошена на комісію з питань захисту прав дитини, однак не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. З 19.04.2024 року по теперішній час дитина перебуває на вихованні та повному державному забезпеченні в будинку дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. Відносно інших дітей вона також позбавлена батьківських справ, з тих самих підстав. З огляду на зазначене, представник позивача просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судові засідання 07.10.2024, 23.10.2024, 13.11.2024 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Від третьої особи (комунальної установи «Запорізький спеціалізований будинок дитини «Сонечко») надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, а також наявність правових підстав відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, суд встановив наступне.

Стаття 68 Конституції України зобов`язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачка є матір`ю ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 01.02.2024. Батько дитини відсутній, що підтверджується відповіддю Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.02.2024 року (реєстрація народження ОСОБА_2 проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України).

Наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 673 від 19.02.2024, винесеним на підставі клопотання відділу по Хортицькому району служби у справах дітей Запорізької міської ради від 19.02.2024 № 10-08/609, дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взята на облік як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах.

З листа директора КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР № 0061/02-13 від 02.02.2024 вбачається, що 11.01.2024 з КНП «Пологовий будинок № 9» ЗМР через тяжкість стану була доставлена дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі медичних працівників. Мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була виписана з пологового будинку 18.01.2024, відвідала дитину того ж дня, але потім на протязі 7 днів дитиною не цікавилась взагалі. Всі попередні дні цікавилась тільки по телефону, тому була попереджена працівниками відділення стосовно необхідності госпіталізуватись у відділення по догляду за дитиною. Мати наміру відмовлятися від дитини не висловлювала, але дитина знаходилася на повному державному забезпеченні.

02.02.2024 року начальником відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської видане письмове попередження на ім`я ОСОБА_3 з роз`ясненнями вимог ст. 184 КУпАП, ст. 166 КК України та отримані письмові пояснення ОСОБА_3 .

Представники позивача неодноразово виходили за адресою місця проживання відповідачки з метою обстеження житлово-побутових умов проживання родини, двері ніхто не відчинив, що підтверджується довідками № 10-08/350 від 30.01.2024, № 10-08/382 від 31.01.2024, №м 10-08/980 від 03.04.2024.

У судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_4 , начальник відділу соціальної роботи по Хортицькому району Запорізького міського центру соціальних служб, суду пояснила, що з родиною ОСОБА_3 знайома з 2013 року, остання перебуває на обліку у центрі соціальних служб. Умови проживання в квартирі незадовільні, ОСОБА_3 не виконує рекомендації спеціалістів, систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків як відносно новонародженої дитини ОСОБА_2 , так і відносно інших її дітей.

Районною адміністрацією ЗМР по Хортицькому району як органом опіки та піклування 04.09.2024 складений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до зазначених норм права, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дитини.

Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення його батьківських прав. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав є законними, обґрунтованими, оскільки досліджені судом обставини переконливо доводять, що відповідачка ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримання дитини.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав підлягають задоволенню, суд також вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з неї аліментів на користь особи чи установи, на утриманні, якої буде знаходитися дитина, в розмірі однієї чверті заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, починаючи з 05.09.2024.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 гривні.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.2 ,4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: комунальна установа «Запорізький спеціалізований будинок дитини «Сонечко», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 гривні (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування сторін:

Позивач - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району (місцезнаходження: 69123, м. Запоріжжя, бульв. Будівельників, б. 19, ).

Відповідач - ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа - комунальна установа «Запорізький спеціалізований будинок дитини «Сонечко» (місцезнаходження: 69104, м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, б. 6-А, ).

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ