Провадження № 2/522/6923/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Тетькової В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач мотивує вимоги тим, що 26 березня 2015 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає Позивач, протягом останніх 3 років сумісного життя в стосунках виникли непорозуміння, в результаті чого сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, спільне життя не склалось. Спільне господарство сторони не ведуть з 2020 року та саме з цього часу сторони фактично не проживають однією сім`єю. З огляду на вищевикладене, Позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.

07 жовтня 2024 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

14 жовтня 2024 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

В судове засідання 05 листопада 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 та громадянка України ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 26 березня 2015 року, про що свідчить актовий запис №388, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (серія НОМЕР_1 ).

Позивач після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільні діти ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 .

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що протягом останніх 3 років сумісного життя в стосунках виникли непорозуміння, в результаті чого сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, спільне життя не склалось. Спільне господарство сторони не ведуть з 2020 року та саме з цього часу сторони фактично не проживають однією сім`єю. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110-112 СК України, ст.ст. 263 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між громадянином України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та громадянкою України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який зареєстрований 26 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 388.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 12 листопада 2024 року.

Суддя Л. М. Чернявська