Справа № 347/510/24
Провадження № 2/347/363/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

секретаря Мошулі Т.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

05.03.2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача стверджував, що03.02.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №102875261,згідно з умовами якого відповідачотримав 8200 грн., строком на 105 днів з 03.02.2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Позичальник мав повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 18.02.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.05.2023 року (останній день строку кредитування).

Відповідно до п.2.1 умов Договору кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема, через сайт товариства та/або мобільний додаток чи інші засоби, що зазначено у п.6 Кредитного договору «Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника».

ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, наддавшиВідповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконавумов Кредитного договору.

27.06.2023 року між ТОВ «Мілоан`та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», укладено Договір відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т, у відповідності до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Таким чином, ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

У зв`язку з вище наведеним, ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» просив стягнути зОСОБА_1 заборгованість в сумі 26515,32 грн., з яких:7052 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 19053,32 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків та 410 грн. - прострочена заборгованість за комісією.

Також позивач просив стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, який стороною відповідача було подано 14.06.2024 року. У відзиві на позов представник відповідача вважає позовні вимоги ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал»необґрунтованими, безпідставними, та такими, що підлягають частковому задоволенню. Зокрема, зазначила, що заборгованість відповідача за кредитом становить 7052 грн., при цьому заборгованість за відсотками вказана позивачем у розмірі 19053,32, який у рази перевищує розмір боргу, що не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів та порушує принцип рівності сторін договору. Тому вважає, що стягненню підлягає:7052 грн. - заборгованість за кредитом, 3526 грн. заборгованість за нарахованими відсотками та 410 грн. за комісією, а всього 10988 грн. В зв?язку із наведеним, представник позивача просила врахувати пояснення дані у відзиві під час розгляду справи по суті.

19.06.2024 року від позивача до суду поступила відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на те, що нарахування заборгованості здійснювалось відповідно до умов кредитного договору, де орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 30873 грн. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 102875261від 03.02.2023 року було передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан`згідно Договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 року.Додатково зазначила, що на час дії на території України воєнного станузаконодавством України не передбачено скасування нарахування відсотківза користування кредитними коштами, а отже таке нарахування єправомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нарахованівідсотки. Тому дії позивача є правомірними і позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до суду поступило клопотання в якому розгляд справи представник позивача просив проводити без участі представника ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечив.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 19.03.2024 року позовну заяву ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 29.04.2024 року.

Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/510/24 відповідача ОСОБА_1 .

Судове засідання 29.04.2024 року було знято з розгляду та відкладено на19.06.2024 року, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Судове засідання 19.06.2024 року було відкладено на 21.08.2024 року за клопотанням представника позивача.

Судове засідання 21.08.2024 року було відкладено на 02.10.2024 року у зв?язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

Про судові засідання відповідач повідомлявся належним чином.

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, заяви від відповідача про розгляд справи без його участі подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що в позові слід відмовити виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 03.02.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №102875261 (далі-Договір), згідно з умовами якого відповідачотримав у кредит грошові кошти у розмірі 8200 грн. строком на 105 днів (а.с.13-18).

Відповідно до умов казаного Договору (п.1.4), позичальник мав повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 18.02.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.05.2023 року (останній день строку кредитування).

Відповідно до п.2.1 умов Договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2.

Згідно п.6.1 Договору, кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема, через сайт товариства та/або мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно копії Додатка №1 до Договору - Графіка платежів за договором, кінцевою датою погашення кредиту є 19.05.2023 року, станом на яку загальна сума кредиту становить 30873 грн., а саме: 8200 грн. - сума кредиту, 22263 грн. - відсотки за користування кредитом та 410 грн.комісія за надання кредиту (зворот а.с.18)

Згідно копії Додатка №2 до Договору - Паспорта споживчого кредиту №102875261, у вказаному додатку надано детальну інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а також умови кредитування та порядок повернення кредиту (а.с.19).

27.06.2023 року між ТОВ «Мілоан`та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», укладено Договір відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т, у відповідності до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників(а.с.26-30), що стверджується також Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.06.2023 року (а.с.32).

Отже, вищенаведені докази підтверджують факт укладення між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» (первісним кредитором) договору споживчого кредиту, а також факт відступлення первісним кредитором позивачу ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал`права вимоги до боржників згідно Реєстру боржників.

Однак, доказів відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 (відповідача), а також розрахунку простроченої відповідачем суми заборгованості, матеріали справи не містять.

Натомість, до позовної заяви позивачем долучено письмові докази, а саме: копію Довідки про ідентифікацію клієнта (а.с.20), копію платіжного доручення №58622478 від 01.02.2023 року на суму 5100 грн. (а.с.21), копію Анкети-заяви на кредит №102855640 від 01.02.2023 року (а.с.22), копію Відомості про щоденні нарахування та погашення по кредиту (а.с.23), копію виписки з особового рахунка за кредитним договором №102855640 від 01.02.2023 року (а.с.25), копію Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023 року (а.с.33), претензію про погашення боргу (а.с.34) -відносно зовсім іншої особи-позичальника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

А отже, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували як факт наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором саме у вказаному у позові розмірі, так і не містять доказів щодо відступлення первісним кредитором позивачу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №102875261 від 03.02.2023 року.

При цьому, в процесі розгляду справи, із долучених представником відповідача до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях по захисту Батьківщини, і внаслідок мінометного обстрілу отримав поранення, що підтверджується довідками військової частини за №1634 від 06.03.2024 року та №1830 від 19.03.2024 року (а.с.73, 74), копією первинної медичної картки невідкладної допомоги від 02.03.2024 року, яка містить записи та схеми отриманих ОСОБА_1 травм (вогнепальні поранненя обох ніг) (а.с.76-77), а також копією Довідки №933 від 25.06.2024 року та копією Епікризу №3033/499, виданими КНП «Здолбунівська ЦМЛ`ЗМР РО про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 24.04.2024 року по 25.06.2024 року (а.с.101-102).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з нібито неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за договором про віждступлення прав вимоги (ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) та судова практика у подібних правовідносинах.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит в електронній формі, що підтверджено наявними у справі доказами (а.с.13-18).

Також встановлено, що в подальшому, первісний кредитор (ТОВ «Мілоан») передав позивачу (ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал»)права вимоги до боржників згідно Реєстру боржників.

Проте, доказів того, що до відповідача ОСОБА_1 згідно Реєстру боржників у позивача є право вимоги за договором, суду надано не було, а також не було надано жодних доказів наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постановахвід 06 березня 2023 року у справі №686/21317/20, провадження № 61-4028св22 та від 15.03.2023 року у справі №191/1443/17, провадження № 61-11901св20, Верховний Суд зазначив, що «стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення зазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до частини сьомоїстатті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета доказування, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених законом.

Добросовісне здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів передбачає чесне, старанне і сумлінне виконання своїх прав та обов`язків в сфері цивільного процесуального доказування. Вірність своєму слову, почуття відповідальності учасників справи за свої дії, пов`язані з доказуванням фактів і обставин з метою обґрунтування вимог чи заперечень, сприяють належному дослідженню та оцінці доказів, прискоренню захисту прав, свобод чи інтересів. Навпаки, приховування доказів, введення суду та інших учасників справи в оману, розбіжності в поясненнях та доказовій Інформації, приховане або відкрите перешкоджання сприянню суду в реалізації учасникам судового процесу прав у сфері доказування тощо, гальмують хід процесу, а тому можуть розцінюватися як підстави для витребування доказів судом.

По суті, збирання судом доказів за власної ініціативи - це діяльність суду з метою забезпечення ефективності відправлення правосуддя. Витребування доказів за власною ініціативою необхідно розглядати як засіб боротьби із недобросовісною поведінкою учасників цивільного судочинства, а не як механізм сприяння одній із сторін у збиранні процесуального матеріалу. Безумовно, правові норми, які закріплюють основні положення щодо змагальності сторін, мають розглядатися як базові, а положення, які передбачають можливість збирання доказів судом за власною ініціативою, необхідно розглядати як винятки, що мають застосовуватися за наявності виключних умов, передбачених процесуальним законом, з належним мотивуванням у кожному конкретному випадку».

Аналогічний висновок Верховний Суд висловиву своїй постанові від23 лютого 2022 року у справі №639/4467/18, провадження №61-6431св21, в якій зазначив, що «положення процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі».

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит в електронній формі, що підтверджено наявними у справі доказами

В подальшому, ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) передав позивачу ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до боржників згідно Реєстру боржників.

Однак, наявні матеріали справи не містять ані доказів того, що у позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал`є право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №102875261 від 03.02.2023 року,укладеним із первісним кредитором ТОВ «Мілоан» згідно Реєстру боржників, ані доказів наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором.

Всі документи, крім договору про надання спрживчого кредиту, стосуються іншої особи на ім`я ОСОБА_3 , із зазначенням ідентифікуючих даних даної особи.

Отже, надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд не знаходить обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог, а отже в позові слід відмовити.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові -покладаються на позивача.

На підставі статей 11, 626, 628, 638-639 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 12-13, 76, 77, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.10.2024 року.

Суддя Ю.С. Кіцула