Єдиний унікальний номер 341/2116/24
Номер провадження 2/341/708/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

12 листопада 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув без участі сторін питання закриття провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

установив

Представник ОСОБА_2 в інтересах ТзОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 19.01.2022 № S-00014991 у розмірі 7950,0 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 12 листопада 2024 року.

У судове засідання 12 листопада 2024 року сторони не з`явились.

Представник позивача 11 листопада 2024 року до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про відмову від позову. Просив закрити провадження у справі та повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Зазначив, що станом на 11 листопада 2024 року відповідач виконав свої зобов`язання перед ТзОВ «Цикл Фінанс» та погасив заборгованість, а тому відсутній предмет спору.

Відповідач не повідомлений про розгляд справи у зв`язку з відсутністю марок для відправлення поштової кореспонденції.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів частини першої і третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з положеннями частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про відмову від позову та про закриття провадження у справі, оскільки представник позивача подав заяву про відмову від позову, скористався правом позивача, таку відмову прийнято судом і це не суперечить закону та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У частині другій статті 255 ЦПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, згідно з приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тоді як стаття 142 ЦПК України регулює питання розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі.

У разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Аналогічні приписи містяться і в частині третій статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Проте, суд звертає увагу на положення частини третьої ст. 142 ЦПК України, яка установлює, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Аналіз змісту відповідних положень статей 141 та 142 ЦПК України у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачив можливість відшкодування витрат позивача зі сплати судового збору за рахунок відповідача, якщо відповідач виконав позовні вимоги після пред`явлення позову до суду. У цьому випадку положення саме частини третьої статті 142 ЦПК України є спеціальними і підлягають застосуванню під час вирішення питання про розподіл судових витрат.

Зі змісту поданої до суду 11.11.2024 заяви про закриття провадження у справі вбачається, що ОСОБА_1 виконав заявлені у позові вимоги про стягнення коштів за кредитним договором після пред`явлення позову до суду.

Отже, саме внаслідок виконання позовних вимог відповідачем надійшла відповідна заява про відмову від позову і закриття провадження, яка, за своєю суттю, полягає у тому, що позивач відмовляється підтримувати позов через його фактичне задоволення відповідачем.

Позивач із заявою про стягнення сплаченого судового збору саме з відповідача до суду не звертався.

Таким чином, оскільки відповідач погасив розмір заборгованості після пред`явлення позову до суду і з цих підстав позивач відмовився від позову, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про повернення позивачу 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Керуючись статтями 13, 49, 141, 142, 206, 255, 260, 352-355 ЦПК України, суд

постановив

Прийняти заяву представника позивача ОСОБА_2 про відмову від позову.

Закрити провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відмовити у задоволенні заяви про повернення позивачу 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ