Справа № 489/5774/24
Номер провадження 2/489/2152/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), ОСОБА_4 (далі - відповідач 3), третя особа - Південна Товарна Біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним

встановив

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.05.1998 між позивачем та відповідачами було укладено договір №8810 купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивач набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Договір був укладений на Південній Товарній Біржі. Право власності на придбану за вище вказаною адресою квартиру зареєстровано за позивачем 30.05.1998 у Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Позивач не має можливості розпорядитися нерухомим майном, оскільки цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. Тому, позивач просить визнати дійсним Договір купівлі-продажу №8810 від 27.05.1998, укладений на Південній товарній біржі та зареєстрований в КП ММБТІ 30.05.1998 за реєстровим №18936 ,відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 12.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідачі не скористалися, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії Договору №8810 купівлі-продажу нерухомого майна від 27.05.1998, укладеного на Південній товарній біржі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1 .

З копії реєстраційного посвідчення Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації вбачається, що квартира АДРЕСА_1 в цілому зареєстрована за ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу від 27.05.1998, за реєстровим №18936 від 30.05.1998.

Як встановлено судом, позивач змінила своє прізвище на " ОСОБА_7 " в результаті укладення шлюбу 25.12.2007.

Згідно з копією відповіді з Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02.09.2024 станом на 28.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі Договору №8810 купівлі-продажу від 27.05.1998.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 15.10.2002, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої права відносно нерухомого майна (зокрема, розпорядитися таким майном), договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4-13, 19,263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дійсним Договір №8810 купівлі-продажу нерухомого майна від 27.05.1998, укладений на Південній Товарній Біржі, зареєстрований в Комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" 30.05.1998 за реєстровим №18936, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_8 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , РНОКПП - ФО неможливо однозначно ідентифікувати, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 3: ОСОБА_4 , РНОКПП - платник податків не зареєстрований, адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Південна Товарна Біржа, , адреса: 54030, м. Миколаїв, вул. Наваринська, 3, кв. 69.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.10.2024.

Суддя В. В. Кокорєв