РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

Справа № 285/1993/24

провадження у справі № 2/0285/937/24

18 червня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

учасники у справі:

позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - Цокало Ю,М.

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" (надалі - ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС"),

треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В.,

розглянувши заочно в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ,-

встановив:

08.04.2024 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", в якій просила визнати виконавчий напис №55985, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 28.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС"заборгованості за кредитним договором № 696397511 від 26.12.2019 року, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з : 13 500 грн витрат на правничу допомогу, 968,96 грн судового збору за подання позову, 605,60 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що спірний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням ЦК України, ЗУ "Про нотаріат" та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Так, нотаріусом не встановлено факту того, що стягувана заборгованість є безспірною. Крім цього з 22.02.2017 року чинним законодавством України не передбачено можливості вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості, яка випливає із кредитних правовідносин. За таких обставин виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову.

09.04.2024 року судом відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання.

09.04.2024 року за заявою представника позивача судом забезпечено позов та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №55985, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 28.09.2020 року, у виконавчому провадженні № 63607923 відкритому 12.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" заборгованості в сумі 55584,53 грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися, заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно, про причини неможливості прибути до суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань не подав.

Треті особа в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, пояснень до суду не надходило.

18.06.2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши позовну заяву, з`ясувавши обставини, на які представник позивача у справі посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 55985, про звернення стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" заборгованості за Кредитним договором № 696397511 від 26.12.2029 року в розмірі 54384,53 грн , а також за вчинення виконавчого напису 1200,00 грн/а.с.47/.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. 12.11.2020 року відкрито виконавче провадження № 63607923 щодо виконання вказаного виконавчого напису №55985 виданого 28.09.2020 року /а.с.48/.

У порядку примусового виконання приватним виконавцем відносно боржника прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 26.11.2020 року /а.с.50/.

У зв`язку із розірванням та наступним укладенням шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 /а.с.33-34/.

Вирішуючи справу по суті, суд аналізує наступні норми права.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається

у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року) ? «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Однак, з огляду на наявні у справі докази, судом не встановлено ту обставину, що боржник належним чином повідомлений про порушення ним зобов"язань перед стягувачем за кредитним договором та про зобов`язання погасити заборгованість у тому розмірі, який заявлений стягувачем. Також, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів отримання боржником такої вимоги.

Встановлені судом обставини свідчать, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній.

За таких обставинслідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат, встановлено наступне.

Згідно до вимог ст. 141 КПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви в сумі 968,96 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн, що становить разом - 1574,56 грн.

Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (частина п`ята ).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Судом встановлено, що 12.03.2024 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Цокало Т.М. було укладено Договір про надання правничої допомоги № 903 /а.с.38-42,43/.

Згідно копій акту приймання- передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору №903 позивачу надано правничу допомоги на суму 13 500,00 грн/а.с.54-55/. До матеріалів справи також долучено копі. детального опису робіт на суму 13 500,00 грн /а.с.57/.

22.03.2024 року адвокатові було сплачено позивачем 13500,00 грн гонорару згідно Договору №903, що слідує з копії відповідної квитанції/а.с.56/.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням складності справи, яка відноситься до категорії малозначних справ, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, зокрема подачі позовної заяви та інших заяв по суті справи через електронний суд, що не вимагає безпосередньої явки до суду, та значимості таких дій при розгляді справи, суд, вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованими, зокрема на суму 5000,00 грн.

При визначенні такої суми відшкодування судових витрат суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст.ст.1-16, 18, 259, 628, 630, 634, 663 ЦК України, ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 280-282, 352-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №55985, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 28.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС"заборгованості за кредитним договором № 696397511 від 26.12.2019 року

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 1574,56 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін у справі:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" (, юридична адреса: бульвар Верховної Ради, 34, офіс 511, м. Київ);

треті особи - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович ( місцезнаходження - вул. Велика Бердичівська, 35, м. Житомир ), приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович ( місцезнаходження бульвар Новий, 5, офіс 2.8, м. Житомир ).

Дата підписання та складення повного рішення 18.06.2024 року.

Суддя Антоніна МИХАЙЛОВСЬКА