Справа №601/1068/24
Провадження № 2/601/380/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді: Шульгач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Радчук І.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду м. Кременець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої скоєним кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Личаківського районного суду м.Львів від 07.02.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Вирок суду набрав законної сили. Вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. У зв`язку з завданням ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, він з 25.06.2023 по 10.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова». Матеріальна шкода складається з витрат понесених на оперативне втручання, медичні обстеження та на придбання ліків під час лікування та становить 84873,88 грн. Завдана позивачу кримінальним правопорушенням моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав внаслідок несподіваного та раптового нападу на нього та спричинення тілесних ушкоджень. Внаслідок завданого удару в обличчя позивач змушений був проходити двотижневий стаціонарний курс лікування з 25.06.2023 по 10.07.2023 у зв`язку з чим був позбавлений можливості вести звичний для себе спосіб життя. 25.06.2023 позивачу було здійснене оперативне втручання, він змушений був пройти цілий ряд медичних обстежень. Крім того, ОСОБА_1 змушений був дотримуватись «рідкої» дієти. Після операційного втручання на обличчі ОСОБА_1 залишилися два шрами, один з яких, є сильно помітним і псує естетичний вигляд обличчя. З часу нанесення травми і по сьогоднішній день позивача турбують сильні болі в нижній щелепі, і він час від часу змушений приймати знеболюючі препарати. З урахуванням характеру та суспільної небезпеки вчинених проти нього протиправних дій, їх наслідків, у вигляді помітних шрамів на обличчі, позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у 150 000 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 відшкодування за завдану матеріальну шкоду у розмірі 84873,88 грн та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

03.04.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.06.2024 представник відповідача адвокат Гарасимів Б.І. подав відзив на позовну заяву згідно якого зазначив, що долучені до справи копії чеків на загальну суму 6537,81 грн. не підлягають до відшкодування, зокрема: копія чеку на суму 1015,74 грн на придбання суміші Нестле, копія чеку на суму 145,90 грн та 241,50 грн на придбання вологих серветок, чай, йогурт та пюре Карапуз, чек на суму 121,90 грн на придбання мінеральної води Моршинська в кількості 6 пляшок - не являються лікарськими препаратами; медичний препарат гексидин дента на суму 435,36 грн значиться в довідці медичного закладу від 22.03.2024, лікарський препарат Бетаргін на суму 1075,50 грн, виріб Каріка на суму 229,50 грн - не були використані під час лікування; копія чеку на суму 474,20 грн на придбання медичного халату, оскільки під час проведення операції позивачу у медустанові була використана операційна сорочка, чек на суму 1380,51 грн. на придбання шовного матеріалу Вікрилу - даний препарат наданий медустановою, викликає сумнів чек на суму 605,60 грн. на придбання шприців, перчаток, етилового спирту, перекису водорода; чек на суму 351,60 грн. на придбання серветок та хірургічного халата - до медичних препаратів не відносяться; чек на суму 15 грн., як оплата за паркування автомобіля; не являється доказом і копія чеку на суму 385,50 грн про повторну закупівлю шовного матеріалу Відкрил. Щодо рахунку -фактури на суму 6000 грн. на придбання набору для шинування щелепи, то даний набір був наданий медичною установою. Також незрозуміло чи зазначена сума у коштів у розмірі 6000 грн та 6537,81 грн ввійшли у суму 70300 грн, які позивач оплатив у відділенні ЩЛХ. Приймаючи до уваги, що майнова та моральна шкода позивачу ОСОБА_1 була спровокована його протиправною, агресивною поведінкою і в стані алкогольного сп`яніння, незадовільне матеріальне становище відповідача ОСОБА_4 , який станом на сьогоднішній день не працевлаштований, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

01.07.2024 представник позивача адвокат Корф П.К. подав відповідь на відзив згідно якого зазначає, що суміші Нестле, чай, йогурт та пюре «Карапуз», мінеральна вода «Моршинська» в к-сті 6 пляшок - є витратами викликаними необхідністю спеціального харчування, так як через перелом нижньої щелепи позивач не міг їсти тверду звичайну їжу, яку вживає доросла людина. Медичний препарат «Гексидин дента», шовний матеріал Вікрил (в к-сті 4шт), набір для операції бімаксилярного шинування назубними шинами - придбані за рахунок позивача, так як в довідці медичного закладу КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 22.03.2024р. зазначено лише про те, що такі лікарські засоби та вироби медичного призначення використовувалися під час стаціонарного лікування в Центрі голови і шиї з 25.06.2023 -10.07.2023, але не міститься інформації, що вони були надані за рахунок КНП. Лікарський препарат «Бетаргін», виріб КАРІКА, Медичний халат, хірургічний халат, шприци, печатки, етиловий спирт, перекис водню, серветки, вологі серветки - є додатковими витратами ОСОБА_1 на вироби медичного призначення Зазначає, що вартість набору для операції бімаксилярного шинування назубними шинами (6000 грн. рахунок фактура №ст230625-1 від 25.06.2023 р.), а також ліки, вироби медичного призначення, витрати на посилене харчування (загальною сумою 6 477 грн. 81 коп.) не входять в суму вартості оперативного втручання з репозиції та фіксації фрагментів нижньої щелепи методом бімаксилярного шинування назубними шинами з міжщелеповою гумовою тягою - окремо оплачувалася вартість оперативного втручання в сумі 70 300 грн. і окремо вартість шин в сумі 6000 грн., і окремо вартість ліків, виробів медичного призначення, витрат на посилене харчування в сумі 6 477 грн. 81 коп.. Отже, шкода, завдана фізичній особі, зокрема, витрати, які пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Те, що дії ОСОБА_4 були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, підтверджується вироком Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/7910/23.

11.07.2024 року представник відповідача адвокат Гарасимів Б.І. подав заперечення згідно якого зазначено, що позивачем не надано доказів, які саме лікарські засоби чи послуги, їх вартість увійшли в суму 70300 грн., яку заплатив потерпілий за проведене лікування. Моральна шкода позивачу ОСОБА_1 заподіяна не з вини відповідача ОСОБА_4 , а з вини самого потерпілого ОСОБА_1 , його протиправними і агресивними діями в стані алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_4 .

Представник позивача адвокат Корф П.К. в судовому засіданні заявленні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та просить їх задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що він відповідача не провокував, а лише спокійно зробив зауваження і тоді ОСОБА_4 сильно його вдарив. Після нанесення удару відповідач не намагався йому допомогти, викликав таксі та втік. Швидку викликав його товариш. Після перелому і операції йому до сьогоднішнього часу важко зранку говорити, потрібно робити деякі вправи. Він не відчуває, як щось стікає в нього з обличчя під час їжі і це спричиняє йому великий дискомфорт. Чутливість обличчя до кінця не відновилася, бо нерв пошкоджено. Старається твердого не їсти, бо боїться. Після травми близько двох місяців не міг спілкуватися.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Гарасимів Б.І. заявлені позовні вимоги не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 перший наніс удар. ОСОБА_4 не звертався до поліції з цього приводу. Позивач був в стані алкогольного сп`яніння і це є підставою для зменшення і відмови у відшкодуванні шкоди. Готові відшкодувати заподіяну шкоду частково згідно відзиву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини:

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07 лютого 2024 року встановлено наступні обставини:

« ОСОБА_4 24.06.2023 року близько 23:00 год., перебуваючи в парку «Знесіння», поблизу будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, та з метою спричинення тілесних ушкоджень, реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_1 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного, двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням фрагментів, відкритої рани губи та ротової порожнини та звих коронки 38-го зуба, що відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я».

« В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та щиро розкаявся...»

« Дослідження доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , які ніким не оспорювалися, судом за згодою учасників справи на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним.»

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №51937 ОСОБА_1 з 25.06.2023 по 10.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» з діагнозом: перелом нижньої щелепи множинних локалізацій. Травматичний двобічний перелом кутів нижньої щелепи зі зміщенням фрагментів. Ретиновані зуби. Ретенція та дистопатія 38 зуба. Відкрита рана інших та декількох частин губи та ротової порожнини. Рвані та укушена рани слизової оболонки нижньої щелепи в ретромолярних ділянках та висхідної гілки нижньої щелепи зліва. Післяопераційна гематома привушно-жувальної ділянки справа.

Згідно результатів обстеження комп`ютерної томографії №9551/14384 від 25.06.2023 та №9856/14788 від 29.06.2023 у ОСОБА_1 виявлено двобічний перелом кута нижньої щелепи із залишковим зміщенням фрагментів. Перелом кута нижньої щелепи білатерально.

ОСОБА_1 були проведені рентгенологічного обстеження, що підтверджується результатами рентгенологічного обстеження №44607 від 25.06.2023, №45388 27.06.2023.

Згідно висновку експерта №182/23 від 27.07.2023 згідно представленим медичним документам у потерпілого ОСОБА_5 було виявлено: травматичний двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням фрагментів, відкрита рана губи та ротової порожнини, звих коронки 38-го зуба. Вказані ушкодження могли утворитись 24 червня 2023 року від контакту з тупими предметами, яким міг бути удар (удари) кулаком сторонньої особи, і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

Згідно доданих фотознімків вбачаються 3 D знімки черепа позивача з ушкодженнями.

Згідно довідки КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 22.03.2024 надано перелік медикаментів, які використовувалися під час стаціонарного лікування в Центрі голови і шиї з 25.06.2023-10.07.2023.

Відповідно до довідки КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 22.08.2024 надано перелік медикаментів, які використовувалися під час стаціонарного лікування позивача в Центрі голови і шиї з 25.06.2023-10.07.2023, згідно якого визначено, які препарати використовувала лікарня за власні кошти, а які не за власні кошти, а саме: за кошти КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» були надані: цефтріаксон, диклофенак 3.0 (18 ампул), катетер периферичний, шприци 5.0 , шприци 10.0, система для внутрішньовенного введення, метронідазол 100.0 (2 фл.), Nа цитрат 50%? cангера 500 мг, NaCI 100, дексаметазон, лонгокаїн, NaCI 500 Адреналін 1.0, операційна сорочка; а також не за кошти лікарні використано диклофенак 3.0 (4 ампул), метронідазол 100.0 (7фл.), хлоргексидин дента 0.12% (1 фл), набір для операції бімаксилярного шинування назубними шинами (1 шт.), титанові міні-пластини та гвинти фірми «KLS Martin» (4 пласт. та 16 гв) та шовний матеріал Вікрил 3/0,4/0 (4 шт.).

Згідно розрахунку вартості наданих медичних послуг пацієнту ОСОБА_1 , який перебував на лікуванні у Центрі голови та шиї ВП «Лікаря Святого Пантелеймона» КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» з 25.06.2023 по 10.07.2023 становить 32479,09 грн., з яких коштами НСЗУ оплачен 15468,18 грн.

За час перебування на стаціонарному лікуванні позивачу було проведено КТ лицевого скелету 29.06.2023 вартістю 956,32 грн. (квитанція №970018 від 29.06.2023); проведено оперативне втручання 30.06.2023 вартістю 70300 грн. (квитанція №369 від 30.06.2023); придбано набір для шинування щелепи вартістю 6000 грн. (рахунок фактура №ст230625-1 від 25.06.2023); проведено КТ лицевого скелета вартістю 973,75 грн. (квитанція №048283 від 30.06.2023); були придбані ліки та медичні препарати на загальну суму 6477,81 грн., (25.06.2023 - 1015,74 грн., 241,50 грн., 145,90 грн.; 26.06.2023 - 229,50 грн., 1380,51 грн., 605,60 грн., 474,20 грн., 121,90 грн., 385,50 грн., 351,60 грн., 15 грн.; 30.06.2023 - 1075,50 грн., 435,36 грн.), що підтверджується доданими квитанціями та були витрати у КНП «Стоматологічна поліклініка №1» в розмірі 166 грн. згідно чеку №46 від 12.07.2023.

ОСОБА_5 було видано довідки про тимчасову непрацездатність студента №159 від 10.07.2023 з 25.06.2023 - 10.07.2023, №1 від 11.07.2023 з 11.07.2023 по 20.07.2023.

Відповідно до виписки із медичної картки хворого клінічної лікарні планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги від 25.03.2024 Фрадинському встановлені лікувальні та трудові рекомендації пов`язані із станом після перелому щелепи.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини вчинення кримінального правопорушення та вина ОСОБА_4 у його вчиненні не потребує доказування, оскільки встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для спірних правовідносин.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звернув увагу судів на те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Встановлено, що 24.06.2023 року внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_1 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України, а на підставі вироку Личаківського районного суду м.Львова від 07.02.2024, справа № 463/7910/23, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробовуванням з встановленням іспитового терміну в 1 рік та покладенням обовязків згідно ст. 76 КК України.

Обґрунтовуючи наявність майнової шкоди у розмірі 84873,88 грн, яка підлягає стягненню з відповідача, позивач посилався на завдання йому тілесних ушкоджень, в результаті яких він змушений був купляти лікарські засоби та проходити лікування.

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивачем надано квитанції та чеки про придбання ліків та проходження лікування, а також витрат необхідних для спеціального харчування, яке було пов`язане із завданим тілесним ушкодженням, а саме йому було проведено КТ лицевого скелету 29.06.2023 вартістю 956,32 грн. (квитанція №970018 від 29.06.2023); проведено оперативне втручання 30.06.2023 вартістю 70300 грн. (квитанція №369 від 30.06.2023); придбано набір для шинування щелепи вартістю 6000 грн. (рахунок фактура №ст230625-1 від 25.06.2023); проведено КТ лицевого скелета вартістю 973,75 грн. (квитанція №048283 від 30.06.2023); були придбані ліки та медичні препарати на загальну суму 5387,31 грн., (25.06.2023 - 1015,74 грн., 241,50 грн., 145,90 грн.; 26.06.2023 - 229,50 грн., 1380,51 грн., 605,60 грн., 474,20 грн., 121,90 грн., 385,50 грн., 351,60 грн.,; 30.06.2023 -435,36 грн.).

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження витрати зазначені в квитанціях від 26.06.2023 оплата за паркування у розмірі 15 грн., від 30.06.2023 у розмірі 1075,50 грн. (Бетаргін (ліки для печінки), магницитрат, шам.заспок.) та від 12.07.2023 у розмірі 166 грн. на загальну суму 1256,50 грн., як такі, що пов`язані з витратами на лікування позивача.

Отже, за період з 25.06.2023 по 10.07.2023 загальна сума витрат на лікування, внаслідок протиправних дій відповідача, у зв`язку з спричиненням позивачу тілесних ушкоджень, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду складає 83 617,38 грн. (956,32 +70300+6000+973,75 + 5387,31 =83617,38).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення підлягають частковому задоволенню в розмірі 83617,38 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, судом встановлено наступне.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму ВС України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Суд не приймає твердження представника відповідача про те, що згідно ст.1193 ЦК України шкода завдана потерпілому внаслідок його умислу не відшкодовується, оскільки умисел позивача спрямований на насення йому тілесних ушкоджень не доведений в судовому засіданні. Крім того, суд також не приймає і твердження про те, що ОСОБА_1 шкода була заподіяна внаслідок його протиправної , агресивної поведінки та в стані алкогольного сп`яніння, оскільки наведене спростовується вироком суду, який набрав законної сили.

Зважаючи на наявність вироку Личаківського районного суду м Львова від 07.02.2024, який набрав законної сили, суд вважає доведеним, що дії відповідача ОСОБА_4 у даному випадку були неправомірними і ними позивачу було завдано моральної шкоди, а також те, що між діями відповідача, що призвели до порушення законних прав позивача та наслідками у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень і моральних стражданнях у зв`язку з цим - є причинно-наслідковий зв`язок.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в конкретній справі, відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд повинен враховувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, стан здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їхніх життєвих стосунках тощо.

Суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка склалась в цій сфері, а саме, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом і у практиці ЄСПЛ приймаються до уваги різні обставини як такі, що заподіюють моральну шкоду: незручності, викликані негативним впливом на здоров`я; стурбованість і тривога через те, що ситуація триває довго; глибоке відчуття несправедливості, викликане тривалим невиконанням судового рішення; розчарування тощо (Мілазі проти Республіки Італії від 25.06.1987 р., Лопес Остра проти Іспанії від 09.12.1994 р., Цимерман і Штайнерн проти Швейцарської Конфедерації від 13.07.1983 р., Жовнер проти України від 29.06.2004 р., Полтораченко проти України від 18.01.2005 р.).

Завдана позивачу кримінальним правопорушенням моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав внаслідок несподіваного та раптового нападу на нього та спричинення тілесних ушкоджень. Внаслідок завданого удару в обличчя позивач змушений був проходити двотижневий стаціонарний курс лікування з 25.06.2023 по 10.07.2023 у зв`язку з чим був позбавлений можливості вести звичний для себе спосіб життя. 25.06.2023 позивачу було здійснене оперативне втручання, він змушений був пройти цілий ряд медичних обстежень. Крім того, ОСОБА_1 змушений був дотримуватись «рідкої» дієти. Після операційного втручання на обличчі ОСОБА_1 залишилися два шрами. З часу нанесення травми і по сьогоднішній день позивача турбують сильні болі в нижній щелепі, і він час від часу змушений приймати знеболюючі препарати. Чутливість обличчя до кінця не відновилась, бо нерв пошкоджено.

Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, які настали внаслідок кримінального правопорушення, їх тривалість та наслідки, істотність вимушених змін у його житті, пов`язані з цим його моральні переживання, при цьому виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо завдання шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, та вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 83 617, 38 грн. матеріальної шкоди та 100 000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 2422, 40 грн.

Керуючисьст.ст.4, 13, 15, 16, 76, 77 , 133, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,ст.ст.15, 16, 23, 1166, 1167, 1168, 1177 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої скоєним кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 83 617 (вісімдесят три тисячі шістсот сімнадцять) гривень 38 копійок матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок .

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 11.11.2024.

Головуючий: