Провадження № 2-н/761/679/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши заяву Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Управляюча компанія «Основа Комфорт»» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житло-комунальних послуг з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Управляюча компанія «Основа Комфорт»», в якій товариство просило видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Основа Комфорт» прострочену заборгованість у розмірі 16 235,77 грн. за оплату житлово-комунальних послуг з управління будинку й прибудинкової території та організації служби консьєрж сервісу станом на 14 жовтня 2024 року; 8 653,09 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 01 червня 2019 року по 30 вересня 2024 року включно; 2 491,09 грн. - 3% річних за період прострочення з 01 червня 2019 року по 14 жовтня 2024 року включно.

Так, на виконання вимог ч. 7 ст.165 ЦПК України направлено запити до Єдиного державного демографічного реєстру для з`ясування місця реєстрації боржника ОСОБА_2 , відповідь на який надійшла 08.1.2024 № 122001070.

Під час вивчення матеріалів справи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 3, ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 161 ЦПК України).

Крім того, наказне провадження - один із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощена, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма: на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; не може бути пред`явлено зустрічний позов; урізана модель стадійності цивільного процесу: немає попереднього судового засідання, судового розгляду справи по суті; сторони не повідомляються про видачу судового наказу; судовий наказ видається за відсутності сторін та видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

Відповідно до роз`яснень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За приписами п. 4 ч. 2 ст.163 Цивільного процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Цивільним кодексом визначено вимоги до письмової форми правочину, а відтак інші нормативно-правові акти, не можуть суперечити вимогам Цивільного кодексу.

Статтею 207 ЦК України визначено вимоги до письмової форми правочину, за змістом якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Суд зауважує, що заявником було долучено копію договору 25 квітня 2019 року між ТОВ «Управляюча компанія «Основа Комфорт» та ОСББ «Гарден СІТІ» про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №ЗЛ30/У2.

Проте зі змісту вказаного договору вбачається, що останній укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Основа Комфорт» в особі директора Золотарьова Антона Володимировича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гарден Сіті» в особі Голови Правління ОСББ «Гарден Сіті» Ющенка Миколи Петровича, який діє на підставі Протоколу №1 позачергових загальних зборів співвласників ОСББ «Гарден Сіті» від 16 березня 2019 року (протокол складений 01 квітня 2019),

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що до заяви не додано договір про надання житлово-комунальних послуг, який був укладений між Товариством співвласників багатоквартирного будинку Управляюча компанія «Основа Комфорт`та боржником ОСОБА_1 .

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що нормами процесуального законодавства імперативно визначено, що судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилася внаслідок невиконання договору, укладеного саме в письмовій (в тому числі електронній) формі, копію якого заявник зобов`язаний надати одночасно із заявою про видачу судового наказу.

Заявник просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за надання послуг ЖКГ відповідно до укладеного договору. Однак, до заяви про видачу судового наказу не додано копію договору укладеного між сторонами (стягувачем і боржником) в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

В матеріалах справи відсутній договір укладений між боржниками та заявником про надання послуг, а також інші письмові докази, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, а тому не можна зробити висновок про те, що у випадку наявності у боржників заборгованості, заявник має право стягувати заборгованість.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що установлені п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України вимоги щодо надання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, стосуються всіх випадків подання заяви про видачу судового наказу, коли вимоги, що заявляються до боржника пов`язані із виконанням договору. В п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України відсутні посилання на те, що такі вимоги стосуються лише правочинів, для яких законом встановлена обов`язкова письмова форма.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків

Таким чином, вивчивши матеріали заяви та враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Управляюча компанія «Основа Комфорт»» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житло-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та керуючись ст. 163, 165, 166, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Управляюча компанія «Основа Комфорт»» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житло-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Суддя: