Справа № 629/4885/24
Номер провадження 2/629/1311/24
07.10.2024 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання Дохненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, про скасування арешту на нерухоме майно, -
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представником надано заяву про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають.
В судове засідання відповідач не з`явився, надав відзив, в якому не заперечував щодо скасування арешту майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оголошення заборони на його відчуження, накладеного ухвалою Лозівського районного суду від 20.08.2003 року, реєстраційний номер обтяження 5635526, реєстратор: Лозівська державна нотаріальна контора; об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, зареєстровано: 11.09.2007 за №5635526. Просив не стягувати з нього жодні судові витрати по справі, розгляд справи провести за його відсутності.
В судове засідання представник третьої особи не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори та винести рішення на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Як зазначає представник позивача у позові в 2003 році в провадженні Лозівського районного суду перебувала цивільна справа №2-1024 (головуючий Бордунова С.Т.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Ухвалою Лозівського районного суду Харківської області від 15.03.2004 року вище вказану справу залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 30.03.2004 року (а.с.11).
Статтею 41 Конституції України та статтею1Першогопротоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості розпорядитися своїм майном.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.
З огляду на те, що наявний арешт на даний час не забезпечує виконання будь-якого зобов`язання, враховуючи відсутність обставин, які слугували підставою для накладення відповідного арешту, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,12,81,89, 258-259,263-265,268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов -задовольнити.
Скасувати арешт майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оголошення заборони на його відчуження, накладений ухвалою Лозівського районного суду Харківської області від 20.08.2003 року, реєстраційний номер обтяження 5635526, реєстратор: Лозівська державна нотаріальна контора; об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, зареєстровано: 11.09.2007 за №5635526.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. А. Мицик