Провадження № 2/537/220/2024
Справа № 537/845/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2024 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Фадєєвої С.О.,

за участі секретаря судових засідань Супруненко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу № 537/845/23 за позовом комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду з позовом, де просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 64919 грн. 44 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, плати за абонентське обслуговування, нараховані на суму заборгованості 3 % річних в сумі 1286 грн. 14 коп., інфляційні втрати в сумі 9791 грн. 78 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн.

На обґрунтування позову за зазначив, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. КП «Теплоенерго» надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказав, що відповідач ОСОБА_2 є власницею вищевказаної квартири. В результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на 24.02.2023 (за період з 01.05.2017 по 31.12.2022) виникла заборгованість у розмірі 64919 грн. 44 коп. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані інфляційні втрати в сумі 9791 грн. 78 коп.та 3% річних у розмірі 1286 грн. 14 коп.. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.04.2023 були задоволені позовні вимоги КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Даним рішенням стягнуто з відповідачки ОСОБА_2 на користь КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду і абонентське обслуговування в сумі 64919 грн. 44 коп., нараховані на суму заборгованості 3 % річних в сумі 1286 грн. 14 коп. та інфляційні втрати в сумі 9791 грн. 78 коп. Даним рішенням також стягнуті витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.11.2023 задоволена заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення; заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.04.2023 у справі за позовом КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було скасовано, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін); встановлено відповідачу п`ятнадцятидекнний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, в якій остання вказала, що позов не визнає в повному обсязі. Зазначила, що позивачем заявлені вимоги за період, в який вона, ОСОБА_2 , не була власником квартири, де утворилася заборгованість. Так, позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.05.2017, а вона, ОСОБА_2 , набула квартиру у власність 16.08.2017. Розрахунок боргу, який був наданий КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області при подачі позову до суду, стосувався особового рахунку, який оформлений не на неї, ОСОБА_2 , а на особу, яку КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не вказує, тому обов`язок сплати заборгованості покладається саме на особу, на яку відкрито особовий рахунок. Окрім того вказала, що вона не визнає розмір заявленої до стягнення заборгованості, вважає, що розмір заборгованості не підтверджений належними, достатніми та допустимими доказами. Вказала, що не користувалась житлово-комунальними послугами з постачання теплової енергії, договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води вона, ОСОБА_2 , не укладала та докази того, що вона проживає за вказаною адресою та отримувала житлово-комунальні послуги у період, в який такі послуги надавалися, в матеріалах справи відсутні. Крім того їй, ОСОБА_2 , відомо про те, що у проміжок часу, за який нарахована заборгованість у квартирі, певний час був зареєстрований один мешканець, з якого за рішенням суду вже стягнуто заборгованість на користь КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. З урахуванням викладеного просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Окрім того, відповідачем ОСОБА_2 була подана заява про застосування позовної давності.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.05.2024 прийнята відмова представника позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Головньової Л.М. від позову в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 за період з 01.05.2017 по 31.08.2017 в сумі 241 грн. 58 коп., нарахованих 3 % річних в сумі 4 грн. 02 коп. та інфляційних втрат в сумі 11 грн. 84 коп.; провадження у справі за позовом КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги в частині стягнення заборгованості за період з 01.05.2017 по 31.08.2017, нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат закрито.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.05.2024 відмовлено відповідачу ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про залучення до участі в розгляді справи за позовом КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги в якості співвідповідача ОСОБА_3

21.05.2024 представником позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Головньовою Л.М. подана заява про відмову від позову у частині вимог, згідно якої вона просила суд прийняти відмову від позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.05.2017 по 31.08.2017 у сумі 241 грн. 58 коп, нарахованих 3% річних у сумі 4 грн.02 коп. та інфляційних втрат у сумі 11 грн. 84 коп. Ухвалою суду від 21.05.2024 клопотання представника позивача задоволено.

29.05.2024 представником позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Головньовою Л.М. подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, де вона просила суд стягнути з відповідача на користь КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за отримані послуги з 01.10.2017 по 31.12.2022 у сумі 64677 грн. 86 коп., нараховані на суму боргу 3 % річних в сумі 1051 грн. 24 коп., інфляційні втрати в сумі 2607 грн. 48 коп. та судовий збір. За своєю суттю заява не є заявою про зменшення позовних вимог, оскільки за клопотанням позивача ухвалою суду від 21.05.2024 прийнято відмову від позовних вимог про стягнення боргу з ОСОБА_2 за період з 01.05.2017 по 31.08.2017, а за вересень 2017 року у ОСОБА_4 боргові зобов`язання відсутні, що вбачається з наданих розрахунків.

Представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на користь КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за особовим рахунком НОМЕР_1 за отримані послуги з 01.10.2017 по 31.12.2022 у сумі 64677 грн. 86 коп., нараховані на суму боргу 3 % річних в сумі 1051 грн. 24 коп., інфляційні втрати в сумі 2607 грн. 48 коп. Також просила стягнути з відповідача судові витрати. Вказала, що у квартирі було два різні особові рахунки до набуття у власність її цілої частини ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 і 71133), після набуття у власність відповідачеві пропонувалося об`єднати особові рахунки, проте вона такого бажання не виявляла. Судовий наказ про стягнення на користь КП «Теплоенерго» з ОСОБА_3 заборгованості, на наявність якого на виконанні вказує відповідач та копію якого надає суду, винесений за іншим особовим рахунком.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вказала, що дійсно з 2017 року є власницею квартири, проте у квартирі вона не проживала, там проживав ОСОБА_3 , а тому саме він повинен оплачувати послуги. Вона увесь час проживала за іншою адресою, де використовувала надані КП «Теплоенерго» послуги. Просила відмовити позивачу у задоволені позову у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. Не заперечувала щодо доводів позивача про наявність двох особових рахунків за належною їй квартирою.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що позивач надає відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що підтверджується відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 . Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 з 16.08.2017, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Спірні відносини, що виникли у процесі надання споживачеам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення у період з жовтня 2017 року по квітень 2019 року регулювалися Законом України «Про житлово-комунальніпослуги» 1875-IV від 24.06.2004. Спірні відносини, що виникли у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за травня 2019 року по теперішній час регулюються Законом України «Про житлово-комунальніпослуги» № 2189-VІІ від 09.11.2017.

В силу п.1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24.06.2004 до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ч.1,2 ст. 32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, у разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ від 09.11.2017 до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ від 09.11.2017 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІ від 09.11.2017 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Отже власник та споживачі несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Солідарна відповідальність це відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.Так, в силу ч.1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників; солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі (ч.3 цієї статті).

Право визначати відповідачів, предмет і підстави спору належить саме позивачеві у справі. ОСОБА_2 з серпня 2017 року є власником житла, тому вона є належним відповідачем у справі.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів чи власників від оплати отриманих послуг. Аналогічна правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 р. у справі № 6-59цс13, постановах Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц, 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, 18 грудня 2019 року у справі № 522/2625/16-ц, 25 березня 2020 року у справі № 211/3347/18-ц, 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17, Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8196/20 від 7 липня 2020 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2017 по 31.12.2022 станом на 24.02.2023 заборгованість за послуги з теплової енергії та гарячої води складає 64677 грн. 86 коп., правильність розрахунку не спростована відповідачем. На підставі викладеного суд вважає, що вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. З цих підстав на користь позивача з відповідача підлягають стягненню нараховані три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1051 грн. 24 коп. та 2607 грн. 48 коп. інфляційних втрат.

Щодо посилання відповідача на наявність судового наказу про стягнення боргу із споживача за цей же період суд зазначає наступне. Як вбачається з ЄДРСР10.10.2018 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області винесено судовий наказ у справі № 537/4396/18, яким стягнуто з боржника: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Теплоенерго» (р/р НОМЕР_3 у АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849, ), яке розташовано за адресою: вул. Софіївська 68, м. Кременчук Полтавської області, заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду станом на 01.09.2018 року за період з 01.05.2017 року по 01.09.2018 року в розмірі 13 408 (тринадцять тисяч чотириста вісім) грн. 27 коп., 3 % річних нараховані на суму заборгованості в сумі 372 (триста сімдесят дві ) грн. 54 коп., інфляційні в сумі 1 128 ( одна тисяча сто двадцять вісім ) грн. 53 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп. Сторони погоджуються, що судовий наказ № 537/4396/18 наразі перебуває на виконанні у Крюківському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що також підтверджується відомостями з АСВП. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії витягу від 01.09.2018 по особовому рахунку НОМЕР_4 , борг за судовим наказом стягнуто саме по особовому рахунку НОМЕР_4 , а не по особовому рахунку НОМЕР_1 , як у даній справі. Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала, що за квартирою АДРЕСА_2 , що їй належить, обліковуються два особових рахунки НОМЕР_4 та НОМЕР_1 .

Також суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності. В сили ст.. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 27 червня 2023 р. N 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості, починаючи з жовтня 2017 року, при цьому з позовом до суду він звернувся 09.03.2023, тобто у період дії карантину, коли строки позовної давності були продовжені, а тому строк позовної давності КП «Теплоенерго» не пропущено.

Враховуючи те, що відповідач належним чином не сплачує послуги, надані позивачем, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надав суду доказів, що заборгованість виникла не з його вини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2684грн.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.319, 322, 526, 530, 625 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (, місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Софіївська, буд.68) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за надані послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за отримані послуги з 01.10.2017 по 31.12.2022 у розмірі 64677 грн. 86 коп., нараховані на суму заборгованості 3 % річних в сумі 1051 грн. 24 коп. та інфляційні втрати в сумі 2607 грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст рішення складено 05.06.2024