ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/258/24Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/797/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представника Тернопільської обласної прокуратури Куліковської Л.Б., представника Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - Сливюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року у справі за позовом Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Тернопільська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області звернулася до суду із вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що 04.09.2022 року о 21.00 год. державним інспектором з охорони навколишнього середовища Тернопільської області було складено протокол про адміністративне правопорушення №006863, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 в межах Тернопільського ландшафтного парку Загребелля руками здійснив лов 36 раків, шляхом підсвічування ліхтариком з телефону, чим порушив ст. 26 Закону України Про природно заповідний фонд України, п. 4.63 Положення про Тернопільський регіональний ландшафтний парк Загребелля, за що передбачена відповідальність за ст. 91 КУпАА.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 18.10.2022 року у справі №607/12717/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом раків, яка становить 4464 грн. Згодом, інспекцією було здійснено новий розрахунок, де розмір шкоди становив 49104 грн.

Тернопільською окружною прокуратурою здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000104 від 11.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено судову інженерно-екологічну експертизу та, згідно з висновком від 22.03.2023 року №1144/22-22 установлено, що вказане правопорушення вчинено на території Тернопільського регіонального ландшафтного парку «Загребелля», що відноситься до природно-заповідного фонду, та потребує особливої охорони з боку держави.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що збитки у розмірі 4464 грн, обчислені ДЕІ у Тернопільській області, розраховано арифметично не вірно, а розмір шкоди, завданої ОСОБА_1 навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову 36 раків річкових в межах регіонального ландшафтного парку «Загребелля», розрахований на підставі постанови Кабінету Міністрів від 10.05.2022 року №575, становить 49104 грн.

В добровільному порядку ОСОБА_1 шкоду, завдану навколишньому середовищу, не відшкодовано.

Тому відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Тернопільська окружна прокуратура просила стягнути із ОСОБА_1 шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 49104 грн із урахуваннях вимог Бюджетного кодексу України з них: 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ТГ, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на відповідний розрахунковий рахунок та судові витрати зі сплати судового збору.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.05.2024 року у задоволенні позову Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі Тернопільська обласна прокуратура просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Указує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 11.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, проведено судову інженерно екологічну експертизу, якою підтверджено, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено на території Тернопільського регіонального ландшафтного парку Загребелля, що відноситься до природно заповідного фонду та в період встановленої заборони на вилов раків, а експертом підтверджено наявність заподіяної шкоди та її розмір в сумі 49104 грн.

Для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення, чи повернута незаконно вилучена (добута) риба/тварина у середовище свого перебування, чи ні, що узгоджується із висновком, висвітленим Верховним Судом в постанові від 10.01.2019 року справа № 541/307/17.

Тому, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у зв`язку з тим, що повернення виловлених ОСОБА_1 36 раків у природнє середовище відвернуло можливу шкоду, є необгрунтованим.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №258, в якому містилась повістка про виклик до суду на 02.10.2024 року о 14.00 год, адресоване ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання, було повернуто до Тернопільського апеляційного суду із причиною невручення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника Тернопільської обласної прокуратури - Куліковську Л.Б., представника Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - Сливюк Д.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Обставини справи.

04 вересня 2022 року о 21 год. 00 хв. на водоймі Тернопільський став (м. Тернопіль) було виявлено порушення, а саме, гр. ОСОБА_1 в межах Тернопільського ландшафтного парку «Загребелля» здійснював лов раків руками, підсвічував ліхтариком з телефону. Водойма не відноситься до водойми загального користування. Виловив 36 шт. раків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 26 ЗУ «Про природньо-заповідний фонд України» та п. 4.63 Положення про Тернопільський регіональний ландшафтний парк «Загребелля», за що передбачена відповідальність ст. 91 КупАП.

Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області в особі інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області Золотько О. А. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» проведено розрахунок шкоди, заподіяної незаконним виловом раків ОСОБА_1 , що складає 49104 грн.

Згідно первісного розрахунку шкоди, заподіяної незаконним виловом раків ОСОБА_1 , проведеного цим же інспектором, розмір шкоди становив 4464 грн. Однак, такий розрахунок був здійснений бех урахування вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/12717/22 від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

11.11.2022 року відкрито кримінальне провадження №0000104 за фактом незаконного вилову раків на водоймі у м.Тернополі, що відноситься до природно-заповідного фонду, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Постановою від 29 червня 2024 кримінальне провадження №0000104 від 11 листопада 2022 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В межах досудового розслідування було призначено судову інженерно-екологічну експертизу. Згідно висновку експерта за № 1144/22-22 від 22 березня 2023 року, у грошовому еквіваленті розмір шкоди, завданої державі внаслідок незаконного вилову 36 раків з водойми, що знаходиться в межах природно-заповідного фонду, становить 49104,00 грн.

28 червня 2023 року за № 50-67-187вн-23 прокурором Тернопільської окружної прокуратури І. Лучкою складено висновок про наявність підстав для застосування представницьких повноважень поза межами кримінального провадження № 000104 від 11 листопада 2022 року, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 28 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000104 прокурором Тернопільської окружної прокуратури І. Лучкою надано дозвіл прокурору Тернопільської окружної прокуратури Воловник М. В. на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000104 від 11 листопада 2022 року, за ознаками проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та на виготовлення необхідних копій матеріалів кримінального провадження, з метою подачі останніх як доказів до позовної заяви при реалізації заходів представницького характеру.

На запит від 10 липня 2023 року за № 50-86-6994ВИХ-23 Тернопільської окружної прокуратури до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області надано відповідь від 14 липня 2023 року № 1-1-05-1798, в якій зазначено, що у Інспекції відсутня інформація про відшкодування ОСОБА_1 шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства в розмірі 49104,00 грн; Інспекцією не вживалися заходи досудового врегулювання спору; Інспекція не заперечує щодо розгляду питання вжиття заходів представницького характеру у відповідності до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», зважаючи на обмежене фінансування коштів для сплати судового збору; Інспекція інформувала про реквізити, на які підлягає до зарахування заподіяна шкода.

На повторний запит прокуратури від 24 листопада 2023 року за № 50-86-12033ВИХ-23, надано відповідь від 07 грудня 2023 року № 1-1-05-3165, в якій зазначено, що Інспекцією надсилалася досудова вимога на адресу ОСОБА_1 № 1/2-6-11-2280 від 07 вересня 2023 року щодо добровільного відшкодування шкоди, яка повернута зі відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», сума заподіяної шкоди в розмірі 49104,00 грн залишається невідшкодованою; Інспекція не зверталася до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди; Інспекція не заперечує щодо розгляду питання вжиття заходів представницького характеру у відповідності до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»; Інспекція інформувала про реквізити, на які підлягає до зарахування заподіяна шкода, та надала розрахунок розміру шкоди на суму 49 104,00 грн, проведений згідно з постановою КМУ від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

На лист від 19 грудня 2023 року за № 50-86-12757ВИХ-23 прокуратури, інспекцією надано відповідь від 22 грудня 2023 року № 1-1-05-3254, в якій повторно повідомлено про надіслання досудової вимоги ОСОБА_1 , та інформовано, що примірник досудової вимоги додатково скеровано через послугу обміну короткими текстовими повідомленнями «смс» на закріплений за відповідачем мобільний номер; станом на поточний день, заподіяна сума шкоди в розмірі 49104,00 грн залишається невідшкодованою.

За змістом листа керівника Тернопільської окружної прокуратури від 22 грудня 2023 року № 50-86-12840 ВИХ-23, остання повідомляє Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області про те, що з Тернопільською окружною прокуратурою відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою захисту інтересів держави будуть вживатися заходи представницького характеру, шляхом подачі позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства у розмірі 49 104,00 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

В силу положень ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Зазначені вимоги у даній справі дотримано та обгрунтовано підстави для реалізації Тернопільською окружною прокуратурою права вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

У Законі України «Про тваринний світ» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що: об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті; громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абзац п`ятий частини другої статті 10); відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища (абзац четвертий частини другої статті 63).

Згідно Наказу Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», чинного на час виникнення спірних правовідносин, забороняється лов раків у нерестовий період, під час линьки і виношування ікри, а також у темну пору доби (пізніше години від заходу сонця та раніше години до його сходу) із застосуванням підсвічування. Терміни заборони на лов раків установлюються місцевими органами рибоохорони і доводяться до відома населення через засоби масової інформації (пункт 4.5.).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, відносини в галузі охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення його природних комплексів регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно статті 4 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», передбачено, що регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення. Регіональні ландшафтні парки організовуються з вилученням або без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Згідно статей 16, 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території природних заповідників (національних природних парків) забороняється будь-яка діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, а саме, в тому числі мисливство та рибальство (промислове рибальство).

Порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у: а) нецільовому використанні територій та об`єктів природно-заповідного фонду, порушенні вимог проектів створення та організації територій природно-заповідного фонду; б) здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської діяльності; в) організації на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, в їх охоронних зонах господарської діяльності без попереднього здійснення оцінки впливу на довкілля або з порушенням оцінці впливу на довкілля; г) невжитті заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду; д) порушенні строків і порядку розгляду клопотань про створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду; е) порушенні вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; є) перевищенні допустимих хімічних, фізичних, біотичних та інших впливів і антропогенних навантажень, порушенні вимог наданих дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду ж) псуванні, пошкодженні чи знищенні природних комплексів територій та об`єктів природно-заповідного фонду та зарезервованих для включення до його складу з) самочинній зміні меж, відведенні територій та об`єктів природно-заповідного фонду для інших потреб. Законодавством України може бути встановлена відповідальність і за інші порушення законодавства про природно-заповідний фонд (стаття 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).

Відповідно до статті 65 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» розміри шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд, визначаються на основі кадастрової еколого-економічної оцінки включених до його складу територій та об`єктів, що проводиться відповідно до цього Закону, та спеціальних такс, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування чи знищення об`єктів тваринного світу, пошкодження або знищення їх жител та споруд, місць перебування і розмноження; установлено, що індексація затверджених цією постановою такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами проводиться згідно з Порядком проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що додається.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що повернення незаконно виловлених ОСОБА_1 36 раків у водойму нівелювало негативні наслідки їх незаконного вилучення з природного середовища, а відтак розрахунок завданої шкоди без її настання свідчить про необгрунтованість позовних вимог прокурора. Стягнення 49104 грн з відповідача є надмірним тягарем для останнього, непропорційним втручанням державного органу, який представляє прокурор, у право особи на майно, адже для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати серйозності скоєного правопорушення.

Однак, з таким висновком суду погодитися неможливо.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Незаконний вилов ОСОБА_1 в межах Тернопільського ландшафтного парку «Загребелля» 36 раків, руками, з підсвічуванням ліхтариком з телефону, доведено постановою Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 607/12717/22.

Розрахунок шкоди, заподіяної ОСОБА_1 , із урахуванням здійснення правопорушення на території природно-заповідного фонду, вірно проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» (4464х110/100х10 = 49104,00 грн).

В постанові Верховного Суду від 10.01.2017 року у справі №541/307/17, виснувано, що тлумачення норм Закону України «Про тваринний світ» свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення, чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні.

Отже, шкода спричиняється не виключно знищенням об`єктів тваринного світу, а також у випадку незаконного вилучення об`єктів тваринного світу з природного середовища, незаконного добування.

З огляду на викладене, висновок суду про відмову у задоволенні позову у зв`язку з поверненням виловлених ОСОБА_1 раків у водойму, відсутності негативних наслідків їх незаконного вилучення з природного середовища, не грунтується на вимогах закону та суперечить висновкам, висвітленим в указаній постанові Верховного Суду.

Тому колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення та стягнення з ОСОБА_1 шкоди, завданої навколишньому середовищу відтак, доводи апеляційної скарги Тернопільської обласної прокуратури з цього приводу колегія суддів вважає обгрунтованими.

Пунктом 4 частини 1 ст. 69-1 Бюджетного Кодексу України визначено, що 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного Кодексу України передбачено, що Джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

За таких обставин, заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року слід скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позов Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 49104 грн. з них: 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської територіальної громади, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Зважаючи на те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позову, сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн (разом 6710 грн) підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Тернопільської обласної прокуратури.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури задовольнити.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 49104 грн. (сорок дев`ять тисяч сто чотири гривні) з них: 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської територіальної громади, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Тернопільської обласної прокуратури (, р/р UA0004091, ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судовий збір у розмірі 6710 грн. (шість тисяч сімсот десять гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 9 жовтня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.