Справа № 229/8583/23
Провадження № 2/229/665/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Худіної О.О.

за участі секретаря Ситника С.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 24 січня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції, актовий запис № 22 (Копія свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 від 24 січня 2009 року). Від браку подружжя має неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з позивачем. Спору з відповідачем про місце проживання дітей подружжя не мають.

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, відповідач мешкає окремо від сім`ї.

У зв`язку з цим, просить суд розірвати шлюб укладений між - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 24 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції, актовий запис № 22, а також стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 грудня 2023 і до повноліття дітей та судові витрати у розмірі 1073 грн. 60 коп.

26 лютого 2024 року від відповідача на адресу суду надійшли пояснення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 м. Харкові. Громадянин України, православний священик. Прийняв сан православного священика 29 червня 2011 року в м. Харкові. Основне місце роботи - храм святого мученика Іоанна Воїна м. Дружківки Покровського вікаріатства Київської Митрополії УПЦ, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де він офіційно оформлений як найманий працівник.

Несе послух настоятеля храму: виконую функції керівника релігійної громади, має в штаті храму близько 20 підлеглих.

Відповідач разом з дружиною ОСОБА_6 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Дружківки та обвінчалися - 25 січня 2009 року. З початку 2009 по кінець 2013 ріку мешкали в м. Харків разом з батьком відповідача.

З жовтня 2013 року подружжя переїхало на постійне місце проживання в АДРЕСА_2 . В шлюбі у подружжя народилися троє дітей: ОСОБА_3 2009 р.н., ОСОБА_4 2014 р.н., ОСОБА_5 2021 р.н.

Всі 15 років подружнього життя дружина не працювала, знаходилася в декретній відпустці, народжувала та доглядала за дітьми. Родину приходилася утримувати відповідачу самостійно, грошима та продуктами харчування. Також допомагали батьки. В квітні 2022 року дружина з дітьми та її батьками поїхали в евакуацію до Дніпропетровської обл., де знаходились до 30 листопада 2022 року. Відповідач не покидав м. Дружківку протягом всього 2022 року, та продовжував виконувати своє церковне парафіяльне служіння. Також доглядав в цей час за квартирами і домом тестя та тещі за адресою: АДРЕСА_3 і мешкав до серпня 2022 року. Перед від`їздом відповідач забезпечив матушку з дітьми та її батьків грошима на суму близько 40 тис. грн. А в по дальшому надав ще близько 20 тис. грн. для оренди житла та проживання в м. Дніпро. Матушка з дітьми повернувшись з евакуації наприкінці листопада стала мешкати з батьками в домі за адресою: АДРЕСА_3 . З того часу дружина ОСОБА_2 та її батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 регулярно перешкоджають відповідачу бачитися з дітьми, провідувати їх, приходити в гості, гуляти з ними, займатись їх оздоровленням на водоймах та свіжому повітрі, не запрошують на дні народження дітей. Не дозволяють проводити з ними час особисто, а тільки в їх присутності. Пояснюють це тим, що діти не хочуть спілкуватися з відповідачем. Під впливом дружини та її батьків старша дочка не хоче повністю з відповідачем спілкуватися.

Щоб відповідач не мав можливості бачитися з дітьми, дружина в односторонньому порядку виписала (зняла з реєстрації) його з власної квартири за адресою АДРЕСА_2 , від 15 вересня 2023 року. Тим самим залишивши просто неба в осінньо-зимовий період 2023-2024 року. Позивач з дітьми в зазначеній квартирі не живе, квартира наразі стоїть порожня, а мешкає разом з батьками в домі за адресою: АДРЕСА_3 . З жовтня 2023 року та по-сьогодні відповідач мешкає за адресою АДРЕСА_4 , іншим житлом забезпечити себе не в змозі, зважаючи на малий заробіток та нестабільну ситуацію в регіоні.

На правах власності відповідач має 1/2 частку трикімнатної квартири в м. Харкові. Протягом 2023 року відповідач ремонтував цю квартиру, щоб дружина з дітьми мала змогу, у разі потреби, покинути прифронтову зону, та проживати в більш безпечному регіоні. На сьогодні квартира майже відремонтована та стоїть порожня. Другим співвласником цього житла є рідна сестра відповідача ОСОБА_9 , проти проживання в квартирі сім`ї відповідача вона не заперечує. Дружина ОСОБА_2 від такого варіанту відмовляється, чим ставить під загрозу власну безпеку та життя і наших дітей.

Дружина постійно ігнорує право відповідача, щодо особистого спілкуванню з дітьми, наполягає, щоб він бачився з ними тільки в її присутності; не повідомляє про стан їх здоров`я, про те, як вони навчаються, в чому мають нагальні потреби матеріального забезпечення. Для з`ясування стану навчання дітей відповідачу доводиться особисто телефонувати класним керівникам в школу №6 м. Дружківки.

За період 2023 року відповідач отримував в різних благодійних та волонтерських організаціях для харчування родини близько 300 кг продуктів. Особисто займався оформленням заявок для цього, забирав гуманітарну допомогу, доставляв до дому, заносив цей вантаж на восьмий поверх на руках.

Відповідач не однократно пропонував купляти дітям одяг, продукти харчування, інші речі, але дружина від цього відмовляється, неохоче повідомляє в чому діти мають потреби, не дає змоги їх забезпечувати. Також він пропонував надавати гроші для утримання дітей через письмову розписку, вона відмовилася від такого варіанту, та вимагала, щоб гроші зачисляв на її банківську карту. Відповідача такий варіант не влаштовує, тому що, він заробляє гроші готівкою, і йому значно простіше передавати їх безпосередньо з рук в руки без зайвих операцій.

На сьогодні відповідач не відмовляється утримувати дружину та дітей, особливо наголошує, що має змогу допомагати дітям в натуральній формі.

А тому заперечує проти розірвання шлюбу з боку дружини ОСОБА_2 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 грудня 2023 року було відкрито провадження по цивільній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 лютого 2024 року судове засідання було відкладено.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 березня 2024 року провадження було зупинене та надано строк для примирення сторін до 17 червня 2024 року.

Позивач до судового засідання не з`явилась, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу не визнав, вказав, що вважає необхідним збереження шлюбу. Підтримав усі заперечення викладені у письмових поясненнях. Що стосується вимоги про стягнення аліментів, він не заперечує.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 24 січня 2009 року, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 ) уклала шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського управління юстиції Донецької області, актовий запис №22.(а.с.8)

Від шлюбу подружжя мають трьох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .(а.с.9-11)

Положенням статті 1 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

26 лютого 2024 року від відповідача надійшло клопотання про надання строку для примирення, ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 березня 2024 року провадження було зупинене та надано строк для примирення сторін до 17 червня 2024 року.

У строк наданий судом сторони не примирилися.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Щодо позовних вимог, які стосуються стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до Витягу №11/978/11.02.14 видана ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 по теперішній час.(а.с.12)

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, суд відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) з відповідача на користь позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаю з 1 грудня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Суд, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 83, 200, 247, 259, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 24 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 22.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 грудня 2023 і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення складене у повному обсязі та підписане 19 червня 2024 року.

Суддя Худіна О.О.