Справа № 717/2600/24
Номер провадження2/717/464/24
РІШЕННЯ
11.11.2024 року селище Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Телешмана О.В.
з участю секретаря Глібіщук М.Л.
позивачка ОСОБА_1 та її законний представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися,
представник відповідача Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області - в судове засідання не з`явився.
Законний представник позивача подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить:
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим її законним представником ОСОБА_4 до Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права на завершення будівництва в порядку спадкування, суд-
Законний представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила, що позов підтримує повністю, просить розглядати справу в її відсутності.
Представник Кельменецької селищної ради Олійник Б.О. подав до суду заяву у якій просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради, позов визнає повністю.
Відповідно до ч. 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.
Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Інші заяви клопотання не надходили.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 02.11.2010 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Під час шлюбу у ОСОБА_4 з ОСОБА_3 народилася дитина позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .
Під час шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_3 придбали житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , що стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 23.06.2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1279 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.06.2021 року № 262875672
ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 .
Єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 є позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.01.2024 року, зареєстрованим в реєстрі за № 343, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2024 року № 65/02-31.
Житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , на даний час АДРЕСА_1 знесений за волею власників, що підтверджується висновком про знищення/знесення майна, реєстраційний номер документу DT01:0868-1105-4053-9550 та довідкою Дністровського районного БТІ від 19.09.2023 року № 23.1/68.
У січні 2024 року законний представник позивача ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Лакусти В.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та надала відповідні документи, але нотаріусом було відмовлено, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2024 року № 65/02-31.
Отже, ОСОБА_3 у встановленому законом порядку було надано дозвіл на нове будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 , а на даний час АДРЕСА_1 .
Згідно технічного паспорта, виготовленого комунальним підприємством «Дністровське районне бюро технічної інвентаризації», станом на 19 червня 2023 року та на даний час, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_2 , а на даний час АДРЕСА_1 є недобудований (50% готовності).
Пунктом 3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 встановлено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залигаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.
Згідно підпункт 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку.
Позивач не має можливості отримати та подати нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спірний будинок, оскільки будинок не закінчений будівництвом, не зданий в експлуатацію і такі документи відповідно відсутні.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини другої статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
Згідно зі статтею 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Отже, позивачка ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, має право на успадкування всіх майнових прав спадкодавця, у тому числі права забудовника.
Суд вважає, що за позивачкою слід визнати право забудовника спірного будинку у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 .
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У ст.1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 слід задовольнити.
Суд також враховує, що така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 01 квітня 2020 року № 707/1803/16-ц.
Згідно до частини 6 статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних представником відповідача обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 206, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 11 листопада 2024 року.

Суддя Телешман О.В.