ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9967/24 Справа № 192/2459/24 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 року про передачу справи за підсудністю за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про визнання порушення ліцензійних умов та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 ухвалено передати на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені позовні вимоги щодо порушення ліцензійних умов відповідачем стосуються правовідносин, які виникли між відповідачем, як ліцензіатом, і Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки вказані позивачем порушення можуть мати наслідки, які передбачені Порядком ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Тому такі правовідносини не є правовідносинами, які виникли між відповідачем та споживачем послуг відповідача, а вказаний позов не належить до категорії позовів про захист прав споживачів.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано порушення суб`єктивного права позивача, як споживача послуг відповідача, щодо користування електричною енергією та незаконного відключення електроенергії від домоволодіння, де проживає позивач, про що зазначено у позові, а у відповідності до ст. 15,16 ЦК України, вона має право звернення до суду за захистом своїх порушених прав та має право на визначення способу такого захисту, яким, зокрема, визначила і порядок оскарження дій відповідача за положеннями ЗУ "Про захист прав споживачів".

Згідно із частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подавав, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що, заявлені позовні вимоги щодо порушення ліцензійних умов відповідачем стосуються правовідносин, які виникли між відповідачем, як ліцензіатом, і Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки вказані позивачем порушення можуть мати наслідки, які передбачені Порядком ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Тому такі про відносини не є правовідносинами, які виникли між відповідачем та споживачем послуг відповідача.

Разом з тим, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, а тому не розповсюджується на правовідносини між ліцензіатом та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в частині дотримання ліцензіатом при господарській діяльності вимог ліцензійних умов.

Як вірно визначив суд першої інстанції, за правилами ч.2 ст. 27 ЦПК України, вказаний позов територіально не підсудний Солонянському районному суду Дніпропетровської області, у зв`язку з чим цивільну справу слід передати на розгляд до Бабушкінського районого суду м. Дніпропетровська за місцем реєстрації відповідача ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги", з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Ухвалюючи про передачу справи за підсудністю за місцем знаходження відповідача за загальним правилом ст. 27 ЦПК України, суд першої інстанції вірно визначив предмет спору та вірно вказав, що позов не належить до категорії позовів про захист прав споживачів, а тому і звернення за місцем знаходження позивача з даним позовом в порядку положень ст. ч.5 ст. 28 ЦПК України виключається, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки встановленого судом першої інстанції предмету спору, чому дана належна правова оцінка, і незгоди з висновками суду першої інстанції, тому підстави для застосування колегією суддів положень ст. 379 ЦПК України відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без порушень норм процесуального права, тому вона підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна