ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
06 листопада 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Гапонюк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди, -
17.05.2024 року позивач МТСБ України в особі представника Циба Д.М. звернулися до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди посилаючись на те, що 21.10.2020 року о 17 годині 55 хвилин за адресою: м. Київ вул.. О.Теліги, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «DAEWOO NEXIA», д.н.з НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з транспортним засобом «АUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду та в результаті удару здійснив зіткнення з транспортним засобом «DACIA», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв попереду. В результаті ДТП автомобіль «DACIA», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 ОСОБА_1 було визнано особою винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
З метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ залучило Аварійного комісара вартість послуг якого складають 1550 грн. Виплата була здійснена на підставі рахунку-фактури. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням.
Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди було направлено до Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.
01 серпня 2024 року суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, через «Електронний суд» 01.08.2024 року подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у відсутність представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При розгляді справи судом встановлено, що 21.10.2020 року о 17 годині 55 хвилин за адресою: м. Київ вул. О.Теліги, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «DAEWOO NEXIA», д.н.з НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з транспортним засобом «АUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду та в результаті удару здійснив зіткнення з транспортним засобом «DACIA», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв попереду. В результаті ДТП автомобіль «DACIA», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 ОСОБА_1 було визнано особою винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 ОСОБА_1 було визнано особою винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
21.01.2020 року потерпілий ОСОБА_3 , звернувся з повідомленням до Моторного (транспортне) страхового бюро про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 21.10.2020 року.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «DAEWOO NEXIA», д.н.з НОМЕР_1 , відповідача по справі, в страховій компанії застрахована не була.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.
Щодо вимоги позивача про стягнення вартості на послуги аварійного комісара в розмірі 1550 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 8 Порядку провадження діяльності аварійних комісарів, які з`ясовують причини настання страхового випадку та визначають розмір збитків відповідно до Закону України «Про страхування», залучення моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 23.02.2006 року № 5417 (у редакції розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 року № 671), МТСБУ здійснює оплату послуг представників МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду (на момент проведення оцінки матеріального збитку автомобіля - в редакції пункту 9 «МТСБУ здійснює оплату послуг аварійних комісарів за рахунок коштів фонду захисту потерпілих»).
Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено вичерпний перелік витрат, які відшкодовуються страховиком у разі пошкодження транспортного засобу. До цього переліку не віднесено витрати страхувальника на проведення експертиз.
Крім того, пунктом 7 вищевказаного Порядку передбачено, що МТСБУ зобов`язане відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) лише у разі, якщо представник МТСБУ не з`явився у визначений у пункті 6 цього Порядку строк та потерпілий скористався своїм правом відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.
Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що потерпілий зверталася до МТСБУ з приводу встановлення розміру збитків і представник останнього не з`явився у встановлений строк.
Таким чином, витрати МТСБУ в розмірі 1550 грн не входить до суми страхового відшкодування, оскільки такі витрати не є складовою регламентної виплати, а тому підстави для стягнення цих витрат із відповідача відсутні.
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.
Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2541,70 грн.
Керуючись, ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,265,268,280-282 ЦПК України на підставі ст.993,1187,1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Позов Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_4 про відшкодування завданої майнової шкоди задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей