Справа № 168/937/24
Провадження № 2/168/355/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким ОСОБА_2 житловий будинок та земельні ділянки заповіла позивачу. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, з метою оформлення права власності на спадкове майно звернулась до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача Дубечненської сільської ради подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі документами, не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 12). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1965 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , у якому вона проживала та була зареєстрована. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 14, 17).

За життя ОСОБА_2 , 27.10.2015 року, склала на випадок своєї смерті заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Кримненської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований за № 116, відповідно до якого жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , присадибні земельні ділянки, які знаходиться в АДРЕСА_2 та земельні ділянки, які знаходяться в урочищі Тхорове та по АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 17.05.2016 року №216 «Про перейменування об`єктів топономіки в області» рішенням Кримненської сільської ради від 30.11.2016 року № 12/8 в АДРЕСА_1 » (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 10-11).

На день смерті спадкодавець проживала одна (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 16.11.2023 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с. 39 на звороті).

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_2 27.10.2015 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 37-38).

Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 судом не здобуто.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємницею заповітом, яка в контексті положень ст.ст.1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса від 27.05.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що право власності за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначений житловий будинок (а.с. 16).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 141/2023 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 39-48), з яких також видно, що ніхто, окрім позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертався, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше належне спадкодавцю майно видане також позивачці.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Дубечненська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Незалежності, 20, с.Дубечне, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне судове рішення складено 11.11.2024 року.

Суддя О. Й. Хаврона