У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2026/24

Номер провадження 2/184/1531/24

04 жовтня 2024 року

Суддя Орджонікідзевського міського суду Томаш В.І., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024р. вищезазначена позовна заява надійшла в провадження Орджонікідзевського міського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено Томаша В.І.

Вивченням матеріалів справи, було встановлено, що відповідачем по справі є сторож Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Попівніч Валентина Дмитрівна.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у ст..ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1,3 ст. 39 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч.9 ст. 40 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо самовідводу в зазначеній справі, керуюсь наступним.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Наведене відповідає правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд), зокрема, в рішенні «Де Куббер проти Бельгії», ЄСПЛ зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений. Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, з-поміж інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Крім того, навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

У п.2.5. «Бангалорських принципів поведінки судді» від 19.05.2006р., схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в такому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Беручи до уваги вищезазначене, враховуючи те, що відповідач по справі ОСОБА_2 дійсно є працівником Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, з метою уникнення обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суддя приходить висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений самовідвід судді Томаша В.І. - задовольнити

Передати позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, до канцелярії суду для визначення судді для розгляду справи у порядку, встановленому ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш