Справа № 539/1513/24
Провадження № 2/539/657/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лубни в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

установив:

Представник ОСОБА_3 адвокат Кузьмич Н.О. звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Цапівка Харківської області, Україна на три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 , він був військовослужбовцем ЗСУ та загинув при виконанні бойових завдань із захисту України від російських загарбників у селі Цапівка Харківської області, Україна. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена у Лубенській державній нотаріальній конторі за №215/2022 на підставі заяви про прийняття спадщини від спадкодавця ОСОБА_2 (відповідачки). 08.05.2023 р. та 08.06.2023 року ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Чугуївська міська територіальна громада, до якої відноситься місто Чугуїв Харківської області Україна, є територією України, на якій ведуться (велися) бойові дії, територією можливих бойових дій, що визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією , (розділ , п.1.). В переліку зазначена Чугуївська міська територіальна громада, (з 26.03.2022 року початок бойових дій).

З початком війни позивачка була вимушена виїхати за межі України у Королівство Норвегія станом на 17.04.2022 року нею було подано заявку на отримання статусу біженця в Управління поліції в південно-східному окрузі. Потім у 2022 році вона вступила на навчання до коледжу Ельверум клас «Комбі» (м.Ельверум), студенткою якого являється з 2022 року по даний час.

Із дзвінка побратима батька у січні 2024 року, який зателефонував до матері позивачки (колишньої дружині її батька - ОСОБА_5 ), позивачка дізналася про смерть її батька ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . В зв`язку з цим у лютому 2024 року позивачка повернулася в Україну.

У ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала підтвердження про те, що її батько ОСОБА_4 дійсно загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 при захисті України від російських загарбників, тут же працівниками РТЦК та СП було надано роз`яснення стосовно отримання статусу члена сім`ї загиблого, отримання одноразової допомоги у зв`язку з загибеллю, невиплачених коштів, допомоги на вирішення соціально-побутових питань інших компенсацій та гарантій, оформлення спадщини, а також повідомлено, що працівниками РТЦК та СП здійснювався її розшук, оскільки у особовій справі загиблого було зазначено, що у нього є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При зверненні позивачки до Лубенської державної нотаріальної контори з питання подачі заяви про вступ у спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у прийнятті заяви про вступ у спадщину їй було відмовлено, та надано роз`яснення стосовно необхідності визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки, позивачка не входить до кола спадкоємців, так як строк, встановлений для подачі заяви про вступ у спадщину нею пропущено, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй не видавалась.

Представник позивача вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Оскільки через введення на території України воєнного стану та ведення активних бойових у місті Чугуїв Харківської області позивачка вимушена була евакуюватится, за межі України, отримати статус біженця та вступити на навчання до навчального закладу на території Королівства Норвегія. Після початку війни її спілкування з батьком також обірвалося.

В разі встановлення додаткового строку для подачі заяви про вступ у спадщину, позивачка буде спадкувати, як спадкоємець за законом першої черги, після чого вимушена буде звернутися до суду з позовною заявою про перерозподіл спадщини, оформити всі необхідні документи для надання їй статусу члена сім`ї загиблого, отримання всіх виплат.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 квітня 2024 року по справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 27).

14.05.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сєрого В.В. Відповідно до даного відзиву представник відповідача просить відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Відзив обґрунтовує тим, що подані на підтвердження поважності причин пропуску строку докази є сумнівними, не є необхідними та достатніми для його поновлення та визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини; позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 38 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» позивачка ОСОБА_3 з метою засвідчення свого підпису на заяві про прийняття спадщини повинна була б звернутися до консульської установи чи дипломатичного представництва України у Королівстві Норвегія. Як убачається з матеріалів справи, доказів цьому немає. Окрім того, позивачка ОСОБА_3 могла б у нотаріуса Королівства Норвегія завірити заяву про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 із подальшим проставленням апостилю на такому документі та після цього направити таку заяву про прийняття спадщини нотаріусу на підконтрольній території України поштою, заздалегідь попередивши його про це. Як убачається з матеріалів справи, доказів цьому немає. Зазначає, що залежно від наявності міжнародних договорів, між Україною та Королівством Норвегія, де перебувала позивач ОСОБА_3 можливо бути необхідне проставлення апостилю, а також необхідно було зробити нотаріально завірений переклад заяви на українську мову.

Окрім того, зазначає, що у матеріалах справи відсутня наступна інформація, а саме: докази спілкування з батьком позивачки, як до початку війни, так і після її початку війни до матеріалів справи не додано. Зі слів відповідача ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_3 жодного разу не бачила свого батька та не спілкувалася з ним. Також матеріали справи не містять інформації про матір позивачки ОСОБА_5 (колишньої дружині її батька) з метою її допиту у судовому засіданні). Матеріали справи не містять інформації про невідомого побратима батька, який зателефонував до матері позивачки у січні 2024 року з метою його допиту у судовому засіданні). Окрім того, заява про прийняття спадщини позивачкою у Лубенській державній нотаріальній конторі, що буде (на його думку) витребувано судом за клопотанням представника позивача, адвоката Кузьмич Наталії Олександрівни у матеріалах справи відсутня. Інформація про перетин державного кордону України позивачкою ОСОБА_3 за період з 24 лютого 2022 року по 18 квітня 2023 року у матеріалах справи також відсутня. Належні та допустимі докази відліку моменту обізнаності позивачки ОСОБА_3 про смерть її батька у матеріалах справи відсутні. Інформація про звернення (об`єктивні причини незвернення) ОСОБА_3 до консульської установи України у королівстві Норвегія з заявою для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 за період з 24 лютого 2022 року по 18 квітня 2023 року у матеріалах справи відсутня.

У зв`язку з вищевикладеним представник позивача вважає, що позивачка ОСОБА_3 з власної волі пропустила строк для прийняття спадщини. ОСОБА_3 належних та допустимих доказів поважності пропуску для прийняття спадщини до матеріалів справи не додала.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2024 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Окрім того, вищевказаною ухвало було витребувано докази, а саме копію спадкової справи після померлого ОСОБА_4 в Лубенської державної нотаріальної контори.

04.09.2024 року до суду надійшли витребувані докази на виконання ухвали суду від 04.07.2024 року.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27 лютого 2024 року (а.с.11).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_7 (а.с.13).

Відповідно до наданого підтвердження реєстрації в поліції від 17.04.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, подала заявку на отримання статусу біженця в Управління поліції в південно-східному окрузі (переклад з норвезької мови на українську) (а.с.16-17).

Відповідно до підтвердження виданого Іннланде, Округ Норвегія, від 02.12.2023 року, ОСОБА_8 є студентом коледжу Ельверум клас «Комбі». Навчальний рік 2022/2023 (переклад з норвезької мови на українську) (а.с.18-19).

Відповідно до підтвердження виданого Іннланде, Округ Норвегія, від 05.02.2024 року, ОСОБА_8 є студентом коледжу Ельверум клас «Комбі». Навчальний рік 2023/2024 (переклад з норвезької мови на українську) (а.с.20-21).

При зверненні позивачки до Лубенської державної нотаріальної контори з питання подачі заяви про вступ у спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у прийнятті заяви про вступ у спадщину їй було відмовлено, та надано роз`яснення стосовно необхідності визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.12).

Як вбачається із копії спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до Другої Лубенської нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 (а.с. 99-179).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1-5 статті 263 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини і з урахуванням конкретних фактичних обставин справи такими поважними причинами пропуску строку можуть бути: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.

Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.

Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд надавши правову оцінку наявним у справі доказам та взаємовідносинам сторін, доходить висновку про наявність підстав для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, терміном у три місяці.

Позивачка є рідною донькою померлого, тобто спадкоємцем першої черги за законом і інші спадкоємці першої черги щодо майна померлого відсутні.

Між позивачкою та її батьком не було неприязних стосунків і нерегулярне спілкування між ними викликане як специфічним характером померлого, так і різними місцями проживання померлого та позивачки його доньки.

Померлий проживав у м. Лубни Полтавської області, а позивачка до повномасштабного вторгнення рф на територію України проживала в м. Чугуїв Харківській області, а після позивачка була вимушена виїхати за межі України у Королівство Норвегія та станом на 17.04.2022 року нею було подано заявку на отримання статусу біженця в Управління поліції в південно-східному окрузі, а також позивачка у 2022 році вступила на навчання до коледжу Ельверум клас «Комбі» (м.Ельверум), студенткою якого являється з 2022 року по даний час, тобто наявна велика відстань між місцями проживання спадкодавця та спадкоємиці, відповідно наявна велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна.

Суд ураховує, що інформацію про смерть батька позивачка отримала вже після спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини і при цьому не зволікаючи та активно нею були вчинені всі необхідні дії для реалізації права на спадкування.

Також суд враховує, що велика відстань між місцем проживання позивачки та місцем відкриття спадщини і знаходження спадкового майна, передбачає необхідність віднайти на території України представника для представлення інтересів, оформити його повноваження, переслати необхідні документи до України, що також об`єктивно впливає на збільшення терміну виконання дій з подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, необхідний час і на те аби встановити конкретний орган нотаріату до якого слід було подати заяву про прийняття спадщини, адже на час чинення позивачкою дій з прийняття спадщини спадкова справа щодо майна її померлого батька вже була заведена.

Ураховуючи все вище викладене суд дійшов висновку, що стороною позивача доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відтак позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, статтями 1, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Цапівка Харківської області, Україна на три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 04 жовтня 2024 року.

Суддя Я.В.Просіна