Справа № 134/1086/24
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2024 року смт Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Швець Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 ,

встановила:

13 червня 2024 року адвокат Слободянюк М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Крижопільського районного суду Вінницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10.06.2024 року і до повноліття дитини.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Отже, законом передбачено вичерпний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ. Чітке формулювання вимоги є запорукою зрозумілості рішення, виключення ймовірності його неправильного виконання, тобто однакового тлумачення висновків суду як для сторін, так і для державного виконавця.

Так, за змістом п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідність залучення інших заінтересованих осіб.

Разом з тим, як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу, заявниця просить стягувати аліменти на одну дитину у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відтак, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 167, 260, 353 ЦПК України, суддя -

постановила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою до суду. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду в 15-денний строк з для складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя