УХВАЛА

"05" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Зуба Г.А.

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ), треті особи: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі її представника за довіреністю ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якій представник позивача просить визнати факт, що позивач проживала однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з померлим ОСОБА_7 з 26.12.2012 по 08.08.2018.

Ухвалою судді від 17.08.2022 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку. Від представника позивача за довіреністю Паученко К.О. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, та рішення прийняти на розсуд суду, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Тимошенко Л.В. на адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Від третьої особи надійшли клопотання про витребування доказів, а саме щодо факту смерті позивача та третьої особи ОСОБА_8 та перевірки повноважень ОСОБА_9 , та зупинити провадження через введення воєнного стану, та до закінчення провадження по справі №520/22073/24.

Відповідно до ч.5,7 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Разом з тим, 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»№ 1401-VIII, відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Відповідно до пункту третього частини першої статті131-1 та статті 131-2 Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року (підпункт 11).

У частині четвертій статті 131-2 Конституції України зазначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною шостоюстатті 19 ЦПК України(у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справи ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у справі є встановлення факту проживання позивача з померлим.

Отже, у справі заявлено позов немайнового характеру, в якому ціна позову не визначалася, вона не є малозначною в силу закону (п.2 ч.4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2022 суд постановив розглядати вказану справу за правилами загального позовного провадження, справа малозначною судом не визнавалась.

Таким чином, з урахуванням положень ст.19, 274 ЦПК України справа не є малозначною, а відтак представником у ній може бути лише адвокат або законний представник.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 не є адвокатом та/або законним представником позивача по справі, а лише додано нотаріально посвідчену довіреність на ім`я ОСОБА_6 , тому за вказаних обставин позовна заява була залишена без розгляду ухвалою суду від 24.01.2023, яка скасована постановою Харківського апеляційного суду від 02.05.2023, у зв`язку з не роз`ясненням позивачці її права на професійну правничу допомогу.

Після надходження справи для продовження розгляду представник за довіреністю Паученко К.О. знову звернулась на адресу суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Однак, на даний час третя особа по справі ОСОБА_5 в поданій до суду заяві зазначає, що позивач пропала безвісти, що унеможливлює захист останньої, та подальше проведення судових засідань, оскільки завданням цивільного судочинства, є зокрема захист порушених чи не визнаних прав саме позивача.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у разі якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Тому, суд, з урахуванням особливостей даної цивільної справи, та у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи повноважень представника позивача ОСОБА_6 , з метою повного та всестороннього дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення питання, вважає потрібним визнати обов`язковою явку в судові засідання позивачки та її представника для дачі особистих пояснень по справі з подальшою метою вирішення даного спору по суті.

Згідно п.3 ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

У відповідність до ч.3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Що стосується поданих клопотань третьої особи ОСОБА_5 про витребування доказів, то суд в їх задоволенні відмовляє, оскільки до суду не надано не можливості надання вказаних доказів, та ОСОБА_5 в даній справі має статус третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. Крім того, позивачка є мешканкою рф відповідно до матеріалів наданих до суду. Перевірка доказів повноважень

адвоката Тимошенко Л.В. не є предметом даного спору.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями ст.ст. 251, 252 ЦПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно статтей 1, 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях уразі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та праві законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Відповідно до змісту статті 7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку,на який його було введено. До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено відповідними Указами і на даний час.

За загальним правилом при вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та ін., має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 33 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій

іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Тому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Отже, між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Таких доказів третьою особою надано до суду не було.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Тому, враховуючи розумні строки розгляду справи, суд вважає, що в даному клопотанні слід відмовити, оскільки судом не встановлено причин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи до постановлення та набрання рішенням законної сили у справі №520/22073/24, та не наведено обґрунтування неможливості розгляду даної справи через відсутність доказів, які б дозволили встановити та оцінити обставини, без зупинення провадження у справі, а тому підстави на даний час для зупинення провадження за цією підставою по дійсній справі відсутні.

Також процесуальний закон не визначає обов`язок та право суду зупинити провадження у справі до припинення бойових дій та військового стану в Україні, та неможливість розгляду справи у зв`язку з перебуванням сторони за кордоном, тому підстав для зупинення провадження по дійсній справі не існує, а тому в задоволенні клопотання про зупинення провадження суд відмовляє за наведених вище обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 84, 251,252, 258, 294 ЦПК України, суд -

постановив :

Визнати обов`язковою явку в СУДОВІ ЗАСІДАННЯ позивача ОСОБА_1 , та її представника у цивільній справі №953/24068/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В задоволенні клопотань ОСОБА_5 про витребування доказів та зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ