Справа № 346/3484/24
Провадження № 2/346/1531/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия, Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

У С Т А Н О В И В:

24.06.2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому стягувати з ОСОБА_3 на його користь на утримання їхнього повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 4000 гривень до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5. залежно від того яка з цих обставин настане першою.

І. Позиції сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що з ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу, спільні діти спочатку проживали з матір`ю, а з позивача стягувалися аліменти на їхнє утримання. Пізніше старший син сторін переїхав та став мешкати разом з батьком і стягнення аліментів з останнього було припинено. Відповідно до рішення суду від 30.01.2022р. з відповідачки на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 до його повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_6. старшому сину виповнилося вісімнадцять років і стягнення аліментів з ОСОБА_6 припинилося. Проте, ОСОБА_7 вступив до навчального закладу і, на момент звернення до суду, являється студентом І курсу денної форми навчання інституту Інженерної механіки та робототехніки Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу. Денна форма навчання не дозволяє йому працевлаштуватися та самостійно забезпечувати свої матеріальні потреби. Відтак, у зв`язку з продовженням навчання, син потребує матеріальної допомоги від батьків, щоб мати змогу забезпечувати себе продуктами, засобами гігієни, сезонним одягом, оплачувати проживання та проїзд додому, купувати необхідні підручники та канцелярію. Позивач вказує, що не має змоги самостійно забезпечувати потреби сина на рівні обох батьків. Натомість, відповідачка життям сина не цікавиться, участі в його матеріальному утриманні не приймає. При цьому, будучи фізично здоровою, працездатною, ОСОБА_3 має змогу та зобов`язана надавати кошти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги від обох батьків.

Відзив на позовну заяву ОСОБА_3 до суду не подавала.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.07.2024 року відкрито спрощене позовне провадження. Перше засідання у справі призначено на 15.08.2024р. з викликом сторін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримав з підстав, зазначених в ньому та від надання пояснень відмовився. При цьому, на запитання свого представника повідомив, що за навчання, оплату гуртожитку та проїзд між містами Коломия і Івано-Франківськ, кошти сплачує він. Також надає сину «кишенькові» гроші на дрібні побутові потреби, оскільки останній проживає разом з ним в АДРЕСА_1 , а тому все утримання ОСОБА_7 перебуває на позивачу. Відповідач тільки останнім часом почала брати участь в утриманні сина, надавала кошти на оплату гуртожитку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі 4000,00 гривень щомісячно. Зазначила, що спільний син сторін навчається в інституті Інженерної механіки та робототехніки Івано-Франківського національного університету нафти та газу в м. Івано-Франківськ і в період навчання проживає в гуртожитку, вартість проживання становить 2100,00 гривень на місяць. На вихідні ОСОБА_7 приїздить до м. Коломиї та проживає у свого батька, який фактично сам несе всі витрати на сина. Потребує матеріальної допомоги батьків.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно її старший син ОСОБА_7 , повнолітній та навчається в м. Івано-Франківськ, проживає в гуртожитку, місячна оплата за який становить 2100,00 гривень. Вона допомагає сину матеріально, купує йому одяг, засоби гігієни, надає кошти на побутові витрати. Крім того, в літній період ОСОБА_7 підробляв у свого батька та отримував неофіційну заробітну плату за виконану ним роботу. Також син отримує стипендію в розмірі 2500,00 грн. щомісяця. У неї ж відсутня можливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, оскільки вона ніде не працює, будучи зареєстрованою, як ФОП, підприємницькою діяльністю не займається, власних доходів вона не отримує, живе за рахунок коштів чоловіка, який на даний час служить в ЗСУ. Крім цього, зазначила, що на її утриманні перебуває менший спільний син сторін, позивач сплачує аліменти на його утримання, але іншої додаткової матеріальної участі не приймає. Вважає, що витрати позивача на сина не є настільки значимими аби вона компенсувала 4000,00 гривень щомісячно. Вказала, що готова сплачувати сину 1200 гривень за гуртожиток та надавати 1000,00 гривень на щотижневий проїзд з м. Івано-Франківськ до м. Коломия.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні 15.08.2024р. пояснив, що являється сином сторін. Зазначив, що на теперішній час навчається та в будні дні проживає в гуртожитку в м. Івано-Франківськ. На вихідні приїздить до м. Коломия та мешкає як у свого батька, так і у матері. Вказав, що батьки рівноцінно допомагають йому грошима і харчуванням, будь-яких претензій до них у нього немає. Пояснив, що мати намагалася добровільно в позасудовому порядку вирішити з батьком питання його утримання, але батько на це не погодився. Влітку мати возила його на оздоровлення на Закарпаття та оплачувала йому відпочинок в горах. Батьки також з власної волі надають йому кошти на проживання, харчування та навчання. Також додав, що отримує стипендію в розмірі 2500,00 грн. і окрім неї йому щомісячно потрібно ще близько 4000 гривень, які в рівних частинах йому надавали батьки. Підтвердив, що в період літніх канікул працював у батька та заробив у нього близько 12-14 тис. гривень.

В судовому засіданні 25.09.2024р., в ході повторного допиту свідка ОСОБА_4 останній пояснив, що в раніше наданих показах зазначав про своє проживання разом з обома батьками. Проте, вважав за необхідне наголосити, що з понеділка по п`ятницю проживає в м. Івано-Франківськ, а на вихідні приїздить до м. Коломия та постійно проживає разом з батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , а маму лише навідує в ці дні. Щодо свого утримання після набуття повноліття зазначив, що більше коштів отримує від батька, мама допомагає менше, а саме у вересні надала йому грошові кошти в сумі 3000,00 грн. для оплати за гуртожиток і на дорогу. Влітку він допомагав батьку в селі і за свою роботу отримав від нього фінансову допомогу. Крім зароблених грошових коштів, батько також надавав йому додаткові кошти, якщо йому не вистачало. Мати також давала гроші, коли він допомагав їй з бізнесом. Із наданих батьками у вересні йому коштів, він оплатив за гуртожиток за два місяці. Окрім фінансової допомоги, мати також готувала йому їжу аби він мав на тиждень харчування. Пояснив, що кожен з батьків утримує його в силу своїх фінансових можливостей, але більше коштів все ж надходить від батька, який фактично несе всі витрати по його утриманню. Офіційно свідок не працевлаштований, але за потреби допомагає своєму батьку працювати на пилорамі, а той дає йому за це кошти. У травні 2024 р. йому виповнилося 18 років і святкування його дня народження оплачувала ОСОБА_3 . Крім цього, мати повністю самотужки оплачувала їхній літній відпочинок з його дівчиною та братом. Також мати приймає участь і в інших його витратах, купує йому засоби гігієни, цікавиться його життям та приймає в ньому участь. В свою чергу батько оплатив переоформлення автомобіля та його навчання в автошколі.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15.08.2014р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 28.02.2005р. було розірвано. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати разом з матір`ю.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.04.2021р. припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 1300 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнення яких проводиться на користь матері дитини ОСОБА_3 , згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.02.2018р. по справі №346/3595/17.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 31.01.2022р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 22.06.2021р. і до досягнення дитиною повноліття.

Довідками, виданими директором Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу від 27.05.2024р. № 428 та від 14.10.2024 №074 підтверджується, що ОСОБА_4 являється студентом ІІ курсу групи ГМІ-23-1 денної форми навчання, факультету Інженерної механіки та робототехніки.

Наданими відповідачкою квитанціями від 09.07.2024р. та скріншотом банківської карти підтверджується, що ОСОБА_3 після досягнення сином ОСОБА_7 повноліття, тобто в період який відноситься до спірних правовідносин, було здійснено йому переказ особистих коштів на власні потреби в сумі 550 грн. Решту наданих квитанцій датовані в період жовтень 2023 року до квітня 2024 року, тобто до досягнення ОСОБА_4 вісімнадцятиріччя, а тому не являються належними доказами по справі.

Також скріншотом проведеної транзакції підтверджується сплата ОСОБА_3 2100,00 гривень за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 її сина ОСОБА_4 .

Згідно долучених ОСОБА_3 податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік та за 6 місяців 2024 року вбачається, що за вказані періоди відповідачка жодних доходів не отримувала. Суми податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб/військовий збір їй не нараховувалися. Відомості про рухоме та нерухоме майно відсутні.

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін та оцінка суду.

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом ст.. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що після припинення стягнення аліментів з відповідачки у зв`язку з досягнення старшим сином повноліття, він сам забезпечує матеріальні потреби ОСОБА_7 , який продовжує навчання. В зв`язку з цим, позивач потребує матеріальної допомоги від ОСОБА_3 , оскільки йому доводиться власними коштами покривати витрати, пов`язанні з навчанням сина, його харчуванням, проживанням у гуртожитку, витрати на проїзд від місця навчання до місця проживання. ОСОБА_7 отримує стипендію, але її розмір не покриває його витрат.

Згідно ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказав, що в дні навчання з понеділка по п`ятницю проживає в м. Івано-Франківськ в гуртожитку за місцем знаходження його навчального закладу, оскільки форма його навчання є денною. На суботу-неділю приїздить в м. Коломия та в ці дні проживає разом зі своїм батьком, до матері ходить в гості.

ОСОБА_3 в судовому засіданні покази сина не спростовувала, навпаки підтвердила, що дійсно ОСОБА_7 проживає разом з батьком, а тому право ОСОБА_1 на звернення до суду з даним позовом не оспорювала, та, з підстав неналежності позивача, в його задоволенні відмовити не просила.

При цьому, відповідачка заперечувала твердження позивача про те, що вона не бере жодної участі в утриманні сина та взагалі добровільно не допомагає йому матеріально. На спростування цих обставин нею були надані квитанції про перерахунок коштів на банківську карту ОСОБА_7 . Вказані факти також були підтверджені ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

У відповідності до ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні справи суд бере до уваги покази свідка ОСОБА_4 , який вказував, що у зв`язку з навчанням отримує стипендію в розмірі 2500 гривень щомісячно, 2100,00 грн., з яких йому необхідно для оплати за проживання в гуртожитку. Решта коштів в сумі 400 гривень є недостатньою для його побутових потреб, оскільки щомісячні витрати на проживання, харчування, проїзд між містами Івано-Франківськ - Коломия, придбання навчального приладдя та інших засобів становить близько 4000,00 гривень.

Відтак, в даній справі позивач довів, що після досягнення повноліття старший син сторін проживає з ним та у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, обов`язок надавати яку мають обоє його батьків. ОСОБА_3 являється працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, офіційних доходів не отримує, однак, як мати розуміє свій обов`язок допомагати сину в період його навчання та в судовому засіданні вказувала, що готова сплачувати сину 1200 гривень за гуртожиток та надавати 1000,00 гривень на проїзд.

Згідно ч.1 ст.. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що матеріальні потреби ОСОБА_4 на місяць становлять, окрім отримуваної ним стипендії, ще близько 4000 гривень і відповідач не заперечувала щодо надання сину половини вказаної суми. Суд також бере до уваги, що позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували щомісячні його витрати на повнолітнього сина в розмірі 8000 гривень, що давало б йому підстави просити про стягнення аліментів з відповідача у заявленому ним розмірі, а саме 4000,00 гривень, як половини вказаної суми. В зв`язку з цим, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі частини першої статті 199 СК України.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 24.06.2024 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 181, 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 279, 280-282, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 24.06.2024 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави, на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації: 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2024 року.

Суддя: Третьякова І. В.