Провадження № 2/742/854/24
Єдиний унікальний № 742/2433/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання - Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», представник відповідача - Михніцький Геннадій Юльянович, про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Сенс Банк», у якому просить визнати недійсною Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 30.08.2018, укладену між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Позов мотивований тим, що 30.08.2018 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої позивачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування коштами становила 24% річних.

Позивачка вважає, що процентна ставка за користування кредитними коштами є несправедливою та такою, що всупереч принципу добросовісності вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

ОСОБА_1 зауважує, що під час укладення Угоди про надання кредиту №501113245, банк приховав від неї повну інформацію щодо кінцевої сукупності вартості кредиту, не вказав у договорі реальну річну відсоткову ставку та кінцеву загальну вартість кредиту.

У судове засідання позивачка не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно з якою заперечував проти задоволення позову та просив провести розгляд справи без його участі. Крім того, у своїй заяві представник відповідача зауважив, що кредитний договір містить усі істотні умови кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту був підписаний позивачкою власноруч, тобто їй було повідомлено всю необхідну інформацію про споживчий кредит перед укладенням договору.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

30.08.2018 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» та оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.п.20).

Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту від 30.08.2018, ОСОБА_1 отримала кредит з процентною ставкою 24% річних в АТ «Альфа Банк». Власним підписом позивачка підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування, а також отримала всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації (а.п.6, 21).

Згідно з копією витягу з державного реєстру банків АТ «Альфа-Банк» змінило свою назву на АТ «Сенс Банк» (а.п.22).

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Абзацом другим цієї ж частини передбачено, що пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що у договорі про споживчий кредит зазначаються порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії, графік платежів може не надаватися).

Згідно з ч. 12 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» «загальні витрати за споживчим кредитом» - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції на дату укладення кредитного договору) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно з ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що кредитний договір містить всі істотні умови кредитного договору. Враховуючи, що позивачкою не було доведено належними та допустимими доказами, що перед укладенням договору їй не повідомили всю необхідну інформацію про умови кредитування, та беручи до уваги, що ОСОБА_1 власноруч підписала оферту на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та акцепт пропозиції на укладення Угоди, чим підтвердила, що їй повідомили всі істотні умови кредитного договору, тому у суду немає підстав для визнання недійсною Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 30.08.2018, укладену між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.12, 81, 258-259, 263-265, 273,354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до акціонерного товариства «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ-23494714, юридична адреса: вул.Велика Васильківська, буд.100, м.Київ, 03150), представник відповідача - Михніцький Геннадій Юльянович (РНОКПП НОМЕР_2 , юридична адреса: вул.Поліська, буд.103, с.Тетерівка, Житомирський район) про захист прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 08.11.2024.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО