РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.10.2024

Справа № 522/11149/24-Е

Провадження № 2/522/5955/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого - суддя Ярема Х.С, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 .

Позивач просить суд:

стягнути 28 049,97 грн. заборгованості за кредитним договором №23.12.2023-100002633 від 23.12.2023.

01.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач вважається повідомленим про розгляд справи згідно з п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Позов вмотивовано тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти), за умовами якого позичальнику надано кредит 11 000 грн. під проценти. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало, ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим, станом на 04.07.2024 утворилась заборгованість 28 049,97 грн. (тіло кредиту - 11 000 грн., проценти - 15 399,97 грн., комісія - 1 650 грн.).

Судом встановлено такі обставини справи.

23.12.2023 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 23.12.2023-100002633, шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки на отримання кредиту. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 11 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23.12.2023, строком на 140 днів. Договором визначена ставка, як фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього періоду. Комісія, як плата за надання кредиту складає 15% від суми кредиту і складає 1 650 грн.

Позивач надав розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за яким станом на 04.07.2024, утворилась заборгованість у розмірі 28 049,97 грн., що складається з тіла кредиту - 11 000 грн., проценти - 15 399,97 грн. комісія - 1 650 грн.

Висновки суду.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 ЦК України.

Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір між сторонами було укладено згідно з ч.2. ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону, електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідно ч. 3 ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію», правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму, а допустимість електронного документа, як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Таким чином, підписавши договір, позичальник підтвердив, що вивчив умови наданого фінансового кредиту та правила кредитування позивачем, а зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки договору йому зрозумілі. Позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов кредиту та в подальшому прийняла надані Товариством грошові кошти.

Відтак укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача.

Отже, відповідач був вільним в укладанні кредитного договору та був обізнаний з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши кредитні документи. Своїми діями ОСОБА_1 погодився з умовами сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії. Тому позов ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265, 282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () 28 149,97 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ярема Х.С.