Справа № 766/2228/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федорова О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 766/2228/24,

ВСТАНОВИВ:

Від представника позивача надійшла заява, в якій просить винести додаткове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, та стягнути за рахунок АТ «Херсонська ТЕЦ» судові витрати в сумі 16654,00 (шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні, пов`язані з отриманням правничої (правової) допомоги пов`язану із підготовкою матеріалів та позовної заяви, а також супроводженням у суді справи № 766/2228/28 щодо поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. До заяви надано детальний опис робіт, відповідно до якого витрати на правову допомогу становлять 16654,00 грн.

Заява мотивована тим, з тексту позовної заяви від 14.02.2024 року № 14/02-24, зокрема розділу «Щодо дотримання процесуальних норм» позивачка зазначала, що нею будуть понесені витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги, розмір якої попередньо складає 10000 грн., а остаточний розмір буде визначений додатково та наданий відповідно до вимог діючого законодавства. 11.10.2024 року в судовому засіданні на стадії судових дебатів представник позивачки зазначив, що позивачкою буде подано додатково заяву про стягнення судових витрат пов`язаних з отриманням правничих послуг з підтверджуючими документами. Оскільки ухвалено рішення у справі, просить винести додаткове рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій висловлено незгоду із стягненням витрат на правову допомогу. Яка мотивована наступним. В позовній заяві зазначено про те, що Позивач зазначає, що ним будуть понесені витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги, розмір якої попередньо складає 10000 грн. У заяві про винесення додаткового рішення позивачем витрати визначено у розмірі 16 654 грн. Відповідно до ч. 4 статті 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. АТ «Херсонська ТЕЦ» вважає, що заявник не довів непередбачувані витрати, що є підставою для відмови у стягнення витрат у розмірі 6 654 грн. Щодо самого договору про надання правової допомоги № 22/01-24 від 22.01.2024 року. Частина 4.1 Розділу 4 даного Договору визначено про те, що вартість послуг адвоката сторони узгодили у додатковій угоді № 1. Однак, разом із позовною заявою цю додаткову угоду № 1 не надано, що позбавляє можливість встановити вартість цих послуг. Разом із заявою про винесення додаткового рішення заявником було надано Додаток 1 до договору про надання правової допомоги № 22/01-24 від 22.01.2024 року, який підписаний сторонами 13 жовтня 2024 року. Тобто, не зрозуміло яке відношення Додаток 1 має до нашої справи, якщо послуги були надані адвокатом до 11.10.2024 включно. Просить залишити без розгляду заяву адвоката Андрюк А.М. про винесення додаткового судового рішення з підстав пропущеного строку. У разі якщо суд дійде висновку про те, що відсутні підстави для залишення заяви без розгляду, то відмовити повністю у задоволенні заяви адвоката Андрюк А.М. про винесення додаткового судового рішення з підстав укладання додаткової угоди до правовідносин, які відбулись.

У частинки справи в судове засідання не з`явились, представники сторін надали заяви про проведення розгляду у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо твердження представника відповідача, що представником позивача пропущено строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд працює до 16-00 години, а заву подано після даного часу. Суд зазначає наступне.

Судове рішення у справі ухвалено 11.10.2024 року, повний текст складено 21.10.2024 року. Відповідно до відомостей системи Електронний суд та Д-3, представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення через Електронний суд 16.10.2024 року, тобто впродовж п`яти днів після ухвалення вступної та резолютивної частини рішенні, й відповідно строк не пропущено. Твердження представника відповідача, що при визначенні строку подачі заяви має значення робочий час суду, суд до уваги не бере, оскільки сторони у процесу не обмежені часом роботи суду для подання документів через Електронний суд, які реєструються протягом наступного робочого дія.

Заява про ухвалення додаткового судового рішення сформована в Електронному суді 16.10.2024 року, зареєстрована в суді 17.10.2024 року, передана судді відповідно до реєстру 18.10.2024 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» від 11.01.2024 року № 16-к про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Надано ордер на підтвердження повноважень адвоката як представника позивача.

Разом з позовною заявою представником позивача долучено договори укладені з іншими особами, а не з позивачем.

Також 28.05.2024 року долучено через систему Електронний суд договір № 22/01-24 від 22.01.2024 року про надання правової допомоги, який не містить підпису адвоката Андрюк А.М., а містить підпис позивача ОСОБА_1 .

До заяви про винесення додаткового рішення долучено додаток №1 від 13.10.2024 року до договору від 22.01.2024 року за № 22/01-24, в якій визначено гонорар адвоката в розмірі 14762,00 грн.

Також долучено акт №1 щодо виконаних робіт від 13.10.2024 року по договору від 22.01.2024 року, де зазначено загальну суму витрат на правову допомогу в розмірі 16654,00 грн.

Враховуючи, що відсутній підпис однієї з сторін договору, то у суду відсутні підстави брати його до уваги, як і додаток № 1 від 13.10.2024 року до даного договору та акт №1 від 13.10.2024 року, які складено на виконання договору, є похідними від договору, який не підписаний всіма його учасниками, тому є недопустимим доказом на підтвердження наявності судових витрат.

Враховуючи, що стороною позивача не доведено допустимими доказами наявність правових підстав для витрат на правову допомогу, в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючисьст.ст. 141, 270, 353, 354, 355 ЦПК України , суд-

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 766/2228/24 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду. У разі оголошення вступної та резолютивної частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СуддяІ. Ю. Зуб

Повний текст ухвали складено (враховуючи вихідні дні) 13.11.2024 року