Справа № 344/8228/24
Провадження № 22-ц/4808/1356/24
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

08 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Фединяка В. Д.,

ознайомившись із матеріалами апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до російської федерації в особі представницьких органів: міністерства юстиції російської федерації, міністерства фінансів російської федерації, державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок націоналізації всього майна і житла в окупації,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2024 року частково задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до російської федерації в особі представницьких органів: міністерства юстиції російської федерації, міністерства фінансів російської федерації, державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок націоналізації всього майна і житла в окупації.

Стягнуто з російської федерації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 60 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 21 квітня 2024 року еквівалентно 2 376 000 грн.

Стягнуто з російської федерації на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 60 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 21 квітня 2024 року еквівалентно 2 376 000 грн.

У решті вимог позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2024 року.

20 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до Івано-Франківського апеляційного суду клопотання, в якому просить у порядку статті 498 ЦПК України звернутися з відповідним дорученням про вручення відповідачам копій позовної заяви, рішення суду та апеляційної скарги.

Відповідно до статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

До повномасштабної військової агресії російської федерації проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території російської федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19 грудня 1992 року.

Згідно з Угодою Компетентні суди та інші органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу, в тому числі і пересилати документи і виконувати процесуальні дії (проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб).

Однак, у зв`язку із порушенням рф цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного Акта, Паризької Хартії для Нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, широкомасштабною збройною агресією рф проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справи України 24 лютого 2022 року нотифікувало МЗЗ рф про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та рф від 14 лютого 1992 року.

Діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинено відповідно до Віденської Конвенції про дипломатичні зносини 1961 року та подальше застосування відповідного алгоритму для подачі будь-яких судових документів до сторони відповідача дипломатичними каналами не є можливим. Комунікація МЗС з органами влади рф за посередництва третіх держав також не здійснюється.

Згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» № 25814/12.1.1/32-22 від 21 березня 2022 року, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-якого листування.

На підставі викладеного, враховуючи розірвання дипломатичних відносин України з російською федерацією, підстави для звернення з відповідним судовим дорученням про вручення відповідачам процесуальних документів відсутні.

Керуючись статтями 260, 381, 496 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення із судовим дорученням про вручення процесуальних документів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

В. Д. Фединяк