Справа № 548/361/23
Провадження № 2/548/41/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

при секретарі судового засідання - Безносик Д. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорола в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю ''Споживчий центр'' за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позову зазначає про те, що 17.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір (оферти) № 17.09.2021-100000635 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав позику в сумі 13000, 00 гривень строком на 38 днів з процентною ставкою "Економ/Стандарт" шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника.

Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, у зв`язку із чим заборгованість за кредитним договором на дату подання позовної заяви до суду становить 26520 грн, яка складається із: 13000 грн - тіла кредиту та 13520 грн - заборгованості за відсотками. Вказану заборгованість та сплачений судовий збір в сумі 2147, 20 грн коп позивач просить стягнути з відповідача.

21.02.2023 позивачем надіслано відповідачу копію позовної заяви з додатками, що підтверджується наданими копією опису вкладення та квитанції від 21.02.2023.

27.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до рогляду в Хорольському районному суді Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

01.03.2023 на адресу відповідача судом надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, 21.03.2023 до суду повернувся конверт із вкладенням із відміткою вузла поштового зв`язку про те, мається відмова адресата від його отримання та про те, що ОСОБА_1 перебуває у складі ЗСУ.

На запит суду 16.05.2023 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла відповідь про те, що солдат ОСОБА_1 , 1990 року народження, призваний на військову службу по загальній мобілізації згідно Наказу № 67 від 08.03.2023 і вибув у розпорядження військової частини.

У зв`язку із цим, 16.05.2023 зупинено провадження у цій справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Згідно з відповіддю на запит суду, наданою 07.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнений із лав ЗСУ 09.10.2023, у зв`язку із чим ухвалою суду від 07.10.2024 провадження у справі поновлено, постановлено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію вищевказаної ухвали суду відповідачем ОСОБА_1 отримано 18.10.2024. Відповідач відзиву на позов, як і заяв та клопотань, суду не надав.

Представник позивача у позовній заяві прохала про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Так, судом встановлено і це підтверджується доданими до позовної заяви належними та допустимими доказами, що 17.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір (оферти) № 17.09.2021-100000635 (надалі Договір) про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав позику в сумі 13000,00 гривень строком на 38 днів з процентною ставкою "Економ/Стандарт" шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника.

Період користування ставкою "Економ" - це період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати позивальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу та закінчується через 14 днів.

Ставка "Економ" - це фіксована незмінна процентна ставка 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ".

У свою чергу, ставка "Стандарт" - фіксована незмінні процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ".

При цьому, первинний період користування кредитом - 10 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду.

17.09.2021 електронним цифровим підписом позичальника було підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, графік платежів, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на його поточний рахунок кошти у розмірі 13000,00 грн, що підтверджується додатками до позовної заяви, а саме: підтвердженням укладення кредитного договору від 17.09.2021; пропозицією про укладення кредитного договору (оферти) без дати; паспортом споживчого кредиту від 17.09.2021; таблицею обчислення загальної вартості кредиту від 17.09.2021, підписаних електронним цифровим підписом позичальника ОСОБА_1 ; розрахунком вартості кредиту від 17.09.2021; квитанцією про переказ коштів в сумі 13000 грн на поточний рахунок по договору № 17.09.2021-100000635 від 17.09.2021.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем надано, а відповідачем отримано кредитні кошти в сумі 13000,00 грн згідно та на умовах кредитного Договору № 17.09.2021-100000635.

Однак, за твердженнями позивача, відповідачем на час подання позову до суду заборгованість за кредитом не погашена та становить 26520 грн, яка складається із: 13000 грн - тіла кредиту та 13520 грн - заборгованості за відсотками.

Позивач прохає суд стягнути на свою користь із відповідача вказану суму заборгованості, а також сплачений судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Норми права, застосовані судом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. ч. 1-2,4 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію» покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Перелік інформації, необхідної для вчинення електронного правочину, визначається законодавством України або за домовленістю сторін.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згіфдно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Суд вважає доведеним факт підписання кредитного договору від 17.09.2021 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 . На доведення факту укладення цього договору позивачем надано суду письмові докази, які суд вважає належними та достатніми.

Судом встановлено, що у даному випадку підлягають застосуванню положення Закону України ''Про електронну комерцію'', оскільки договір був підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі за допомогою електронного підпису відповідачки одноразовим ідентифікатором.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що стороною позивача доведено факт погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору та належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Отже, виходячи з принципу правомірності даного правочину, який не визнано судом недійсним, у позичальника ОСОБА_1 виникло зобов`язання з повернення одержаного кредиту.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу у повному об`ємі не повернуті, що підтверджується таблицею розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості, станом на 24.10.2021 вона складала 26520 грн, де 13000 грн - заборгованість за тілом кредиту та 13520 грн - заборгованість за відсотками.

Наданий позивачем позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 17.09.2021 по 15.02.2023 належним чином оформлений та відомостей про включення до розміру заборгованості за тілом кредиту інших платежів не містить, відповідачем не спростований.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов`язань та невиконання обов`язку відповідача з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла вищевказана заборгованість, яка підлягає стягненню із останнього на користь позивача.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2147,20 грн, що підтверджується інструкцією кредитового переказу від 16.02.2023.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 141, 268, 274, 279, 352 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 17.09.2021-100000635 від 17.092021 у розмірі 26520 (двадцять шість тисяч п`ятсот двадцять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр" (), адреса: 01032 м. Київ, вул.Саксаганського, 133-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий