Справа № 587/1494/24
03 жовтня 2024 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розлучення відповідач взагалі втратила будь-який інтерес до дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо їх здорового розвитку, їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того ОСОБА_4 , хоч і зареєстрована з дітьми за однією адресою, але з дітьми разом не проживає і веде бродячий спосіб життя. Просив позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач в дане судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час розгляду справи у суді. В попередніх судових засіданнях позов не визнала, вона допомагає дітям і не веде такий спосіб життя, як зазначає в позові позивач.
Представник служби у справах дітей Сумської РДА в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила справу слухати без їх участі за наявними матералами.
Представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судовому засіданні підтримав позицію викладену у висновку № 1081/27.1-26 від 17.07.2024 року.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, зясуавши праовві позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встанвлено, що сторони мають двох синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .( а.с.7-8).
Рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/2189/20 від 24.12.2020 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с.10).

Згідно довідки № 623 від 29.04.2024 року ВСП «Машинобудівний фаховий коледж Сумського державного університету» ОСОБА_7 , 2006 року народження, навчається в даному коледжі за спеціальністю 076 «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність». Мати студента не бере участі у вихованні сина: не спілкується з викладачами, не відвідує батьківські збори ( а.с.11).

Відповідно до довідки № 628 від 29.04.2024 року ВСП «Машинобудівний фаховий коледж Сумського державного університету» ОСОБА_8 , 2008 року народження, навчається в данмоу коледжі за спеціальністю 186 «Видавництво та поліграфія». Мати студента не бере участі у вихованні сина: не спілкується з викладачами, не відвідує батьківські збори ( а.с.12).

Згідно довідок КУ Сумська ЗОШ № 22 СМР № 192 та 193 від 30.04.2024 року ОСОБА_9 , 2006 року народження та ОСОБА_10 , 2008 року народження навчалися в КУ Сумська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 22 імені Ігоря Гольченка Сумської МР. Під час навчання в закладі освіти питаннями навчання сина опікувався батько, спілкувався з учителями, класним керівником, брав участь у батьківських зборах ( ар.с.13,14).

З листа комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» №0117/09/1045 від 29 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні інтенсивної терапії та детоксикації медичного центру з 26.11.2022 по 28.11.2022. Діагноз: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Стан відміни з транзиторними психотичними розладами». 28.11.2022 року була виписана з відділення на підставі її письмової заяви про відмову від подальшого лікування( ар.с.26).

Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч. ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства» - сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного культурного, інтелектуального, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості виховання дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за навчання, виховання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ст.11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому у відповідності з положеннями ст. 164 Сімейного кодексу України її слід позбавити батьківських прав, задовольнивши позовні вимоги, роз`яснивши ОСОБА_4 , що згідно ч. 1 ст. 169 СК України вона, як мати позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує думки самих дітей, викладені у висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 17.07.2024 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 . Зі слів дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останні повідомили, що дійсно протягом тривалого часу, після розірвання шлюбу між батьками, вони проживають разом з батьком, з матір`ю спілкуються по телефону, останній раз бачилися з нею на початку липня 2024 року, в бесідах мати не цікавилася успіхами в їх навчанні, та не розповідала про своє місце свого мешкання, але під час розмов сини зрозуміли, що мати проживає зі своїм співмешканцем. З позбавленням мазері батьківських прав діти згодні, хоча і не змогли обґрунтувати свого думку ( ар.с.40).

Крім того, як зазначило в висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, під час розгляду справи було з`ясовано, що в липні 2006 року сторони по справі вступили в шлюб і від подружнього житія мають двох синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В зв`язку з тим, що подружжя втратило взаємоповагу один до одного та порозуміння, між ними постійно виникали сварки та конфлікти, подружні відносини фактично припинилися, то в грудні 2020 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано в судовому порядку. В подальшому сини почали проживати з батьком на орендованих квартирах в м. Суми. На теперішній час ОСОБА_9 та ОСОБА_10 навчаються у Відокремленому структурному підрозділі «Машинобудівний фаховий коледж Сумського державного університету». Згідно довідок вищезазначеного навчального закладу мати дітей участі у вихованні дітей не приймала, не спілкувалася з викладачами, не відвідувала батьківських зборів, станом навчання дітей не цікавилася, даним питанням опікувався батько( ар.с. 40).

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що саме він був ініціатором розлучення з відповідачкою через зловживання дружиною алкогольних напоїв та невиконання нею батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей. Позивач пояснив, що мати не піклувалася про стан здоров`я дітей, не цікавилася успіхами у навчанні, фінансово не допомагала, проживала окремо. Сукупність даних фактів і стали підставою для позбавлення матері батьківських прав відносно дітей.

Спеціалістами Управління 09.07.2024 року було обстежено умови проживання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обстеження було з`ясовано, що діти разом з батьком проживають в 2- кімнатній квартирі, яка винаймається з січня 2024 року, до цього родина проживала за іншою адресою, де також житло винаймали. Вищевказана квартира перебуває у доброму санітарному стані, обладнана необхідними меблями, побутовою технікою, окремими місцями для відпочинку як дітей, так і батька. В свою чергу діти забезпечені письмовими столами та учнівським приладдям, одягом по сезону, харчування добре, фінансово сім`я забезпечена на середньому рівні. Для дітей створені належні умови для гармонійного розвитку, навчання та проживання( ар.с.40).

Під час підготовки висновку щодо позбавлення відповідачки батьківських прав працівникам Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради не вдалося поспілкуватися з матір`ю дітей - ОСОБА_4 та дізнатися її думку з приводу заявлених позовних вимог, оскільки за останнім відомим місцем проживання вона не проживає, зв`язатися з нею у телефонному режимі не вдалося(ар.с.40-41).

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Суд не бере до уваги висновок Управління «Служба у справах лдітей» Сумської міської ради від 17.07.2024 року про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , оскільки згідно чинного законодавства даний висновок носить рекомендаційний характер, крім того, безпосередньо дослідженими судом доказами підтверджується факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов*язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164 , 169, СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України, зареєстровану в АДРЕСА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане виконкомом Шпилівської сільської ради Сумського району, Сумської області 01 грудня 2006 року, актовий запис № 04).

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України, зареєстровану в АДРЕСА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Шпилівської сільської ради Сумського району, Сумської області 05 березня 2008 року, актовий запис № 01).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко