Справа № 602/571/24
Провадження № 2/602/231/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2024 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М.М.

за участю представника позивача адвоката Кушки О. М., відповідача

ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Вальчук М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2023 року на Сході України загинув її чоловік, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира по АДРЕСА_1 . За життя чоловік заповіту не склав. У встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України вона втратила свого чоловіка, який трагічно загинув. Після смерті чоловіка вона залишилась сама із двома дітьми та в пригніченому стані намагалась налагодити своє звичайне життя знаючи, що вона має гарантоване законом право на спадщину, оскільки постійно проживала зі своїм чоловіком по АДРЕСА_2 , без реєстрації.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак будучи присутньою на попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кушка О.М. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, крім того пояснив, що позивач постійно проживала з померлим чоловіком, у них двоє дітей, після смерті чоловіка вона возила дітей на реабілітацію, а тому не встигла подати заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовних вимог не визнала з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Вальчук М.М. позовних вимог не визнала з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. Крім того пояснила, що доказів постійного проживання позивача з померлим чоловіком не надано, акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства датується квітнем 2024 року, періоду постійного проживання не має, доказів лікування дітей не має. У відзиві зазначає, що жодних об`єктивних перешкод для подання заяви спадкоємцем ОСОБА_2 для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , не було. У позовній заяві не наведено жодних поважних причин пропуску шестимісячного строку, а відтак відсутні законні підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05 жовтня 2023 року Лановецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.8).

Згідно копії довідки про поховання померлого громадянина на кладовищі м.Ланівці Кременецького району Тернопільської області, виданої 05 жовтня 2023 року Лановецьким КПпБ, ОСОБА_2 здійснила поховання померлого ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який був зареєстрований 05 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №154, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16 березня 2011 року Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 29 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно копії Акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 19.04.2024 року, ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації. На утриманні ОСОБА_2 перебувають її малолітні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9).

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки нею не подано документів, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини, тобто доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також вона у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.13-14).

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_2 , виготовленого 01.03.2001 року Лановецьким БТІ, власником квартири є ОСОБА_3 (а.с.15).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (Провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 21 квітня 022 року у справі № 296/12109/18.

Фактично, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без важних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (висновок Верховного Суду у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61- 38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20).

Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1 та 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», суд відмічає, що кожен доречний і важливий аргумент особи має бути проаналізований і суд має надати відповідь на кожен з таких аргументів заявника.

Оскільки у вітчизняному процесуальному законі відсутнє визначення розумного сумніву чи доведеності вини поза розумним сумнівом, то для належного розуміння сутності поняття поза розумним сумнівом в Україні насамперед слід керуватися практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), в якій Суд ілюструє європейський стандарт розуміння аналізованого принципу.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008 р. у справі Кобець проти України. Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Стороною позивача не надано належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Так, позивачем та її представником, як підставу пропуску строку для подання заяви, вказано пригнічений стан після смерті чоловіка та проведення реабілітації для дітей, однак жодних доказів на підтвердження даних обставин суду надано не було.

Крім того, позивачем та її представником не надано і судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Наданий Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 19.04.2024 року лише підтверджує факт проживання позивача в АДРЕСА_2 станом на 19 квітня 2024 року.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю заявлених

вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 211, 258, 263-265, 352 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: с.Нападівка Борсуківської ТГ Кременецького району Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , паспорт НОМЕР_8 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Повний текст рішення суду буде складено 11 жовтня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Радосюк