МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2024 р. Справа №370/1927/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 17 квітня 2021 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №27. В період шлюбу, у подружжя народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя позивачки із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Починаючи з березня 2022 року між подружжям припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання як чоловіка та дружини, з огляду на що, за спільним переконанням, відсутні підстави для продовження підтримання сімейних відносин. Сторонами вже здійснено неодноразові спроби примирення, які, нажаль, не призвели до позитивних результатів, а саме відновлення сімейних стосунків. Спільна малолітня дитина за взаємною згодою проживає з позивачкою. З огляду на все вищевикладене позивачка вважає, що фактичні шлюбні відносини припинені, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із подружжя.

Тож, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 17.04.2021 Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складений відповідний актовий запис №27.

Ухвалою суду від 12.07.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.15).

Копію ухвали суду від 12.07.2024 року та позовну заяву з додатками, які були надіслані відповідачу на адресу реєстрації (а.с.14), відповідач не отримав, поштове відправлення №346 (а.с.17), повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п.99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 04.10.2024 року.

Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 17.04.2021 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, актовий запис №27; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_5 » та дружини « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.04.2021 року (а.с.5).

За час шлюбу, у подружжя народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.11.2021 (а.с.6).

Згідно довідки №2414 від 03.09.2021 року Макарівської селищної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23.06.2015 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Починаючи з березня 2022 року між подружжям припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання як чоловіка та дружини, з огляду на що, за спільним переконанням, відсутні підстави для продовження підтримання сімейних відносин. Сторонами вже здійснено неодноразові спроби примирення, які, нажаль, не призвели до позитивних результатів, а саме відновлення сімейних стосунків. Спільна малолітня дитина за взаємною згодою проживає з позивачкою. З огляду на все вищевикладене оскільки фактичні шлюбні відносини припинені, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із подружжя.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України.

Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що неможливо в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому повинен бути розірваний.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За клопотанням позивачки судові витрати з відповідача не стягуються.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між Недашківською (прізвище ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_3 , запис №320, дата видачі 07.05.2021, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_5 , виданий Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 17.05.2007, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ), зареєстрований 17.04.2021 Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складений відповідний актовий запис №27.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2024 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Косенко