Провадження № 2-др/638/100/24
08 жовтня 2024 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Латки І. П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»,
Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Копія ухвали суду від 26 вересня 2024 року доставлена до Електронного кабінету ОСОБА_1 27 вересня 2024 року о 18:30 год., що підтверджується Довідкою про доставку електронного документу. При цьому заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу стороною відповідача подана через систему «Електронний суд», що свідчить про те, що ОСОБА_1 ознайомився зі змістом заяви та доданих до неї документів в системі «Електронний суд».
Заперечень щодо заяви відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу від позивача не надходило, як і не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з неспівмірністю витрат складності справи.
В судове засідання сторони не з`явилися, були належним чином повідомленими про судове засідання шляхом. Представник відповідача просив розгляд заяви проводити без участі сторони відповідача. Позивач причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Враховуючи положення п. 1 ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши заяву з доданими до неї доказами, матеріали судової справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що у травні 2024 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 153000 грн, третя особа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, третя особа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», відмовлено у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду даної справи ОСОБА_2 надавалася професійна правнича допомога.

Так, 16 липня 2024 року між адвокатом Варламовим Дмитром Володимировичем та ОСОБА_2 укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №18, відповідно до п. 1.1 якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу, а Клієнт зобов`язується прийняти надану правову допомогу та сплатити Адвокату гонорар.

Згідно з п. 3.1. Договору Клієнт зобов`язаний: своєчасно забезпечувати Адвоката всім необхідним для виконання ним обов`язків, передбачених п.2.1. Договору, в тому числі документами в необхідній кількості екземплярів; оплачувати витрати, необхідні для надання Адвокатом правової допомоги, яка полягає у виконанні дій, передбачених п.2.1. Договору; оплатити гонорар Адвокату.

За правову допомогу, надану Адвокатом, Клієнт сплачує останньому гонорар у розмірі відповідно до виставленого рахунку (п. 4.1 Договору).

20 вересня адвокат Варламов Д.В. видав ОСОБА_2 Рахунок-фактуру № 1 на сплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі 67000,00 грн, з яких: Надання консультацій та роз`яснень з правових питань, 3 год. - 8000 грн., Аналіз та опрацювання судової практики з аналогічних правовідносин, 5 год. - 12000 грн., Підготовка та подача до суду відзиву на позовну заяву, 4 год. - 10000 грн., Підготовка та подача до суду заперечень на відповідь на відзив 5 год. - 12000 грн., Підготовка та подача до суду клопотань, 3 год. - 10000 грн., Участь у судових засіданнях 5 год. - 15000 грн.

20 вересня 2024 року адвокат Варламов Д.В. та Роба Є.В. підписали Акт виконаних робіт за Договором про надання професійної (правничої) допомоги № 18 від 16.07.2024, чим підтвердили, що адвокат надав клієнту, а клієнт прийняв наступні послуги професійної (правничої) допомоги: Надання консультацій та роз`яснень з правових питань - 3 год., Аналіз та опрацювання судової практики з аналогічних правовідносин - 5 год., Підготовка та подача до суду відзиву на позовну заяву - 4 год., Підготовка та подача до суду заперечень на відповідь на відзив - 5 год., Підготовка та подача до суду клопотань - 3 год., Участь у судових засіданнях 5 год.

В матеріалах справи міститься Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Варламовим Дмитром Володимировичем Серія ГІТ №3215 від 14 січня 2020 року, видане Радою адвокатів Полтавської області, Ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_2 адвокатом Варламовим Дмитром Володимировичем, Серія ВІ № 1231362 від 17 липня 2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмову у позові на позивача.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

24 вересня 2024 року, тобто у строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , шляхом формування документа в системі «Електронний суд», подав до суду докази щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 67000 грн, а саме копію Договору про надання професійної правничої допомоги №18 від 16 липня 2024 року, Акт виконаних робіт від 20 вересня 2024 року, Рахунок на оплату послуг професійної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінюючи надані відповідачем докази в підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались адвокатом Варламовим Д.В., зазначені в Акті від 20 вересня 2024 року, не повною мірою відповідають як критеріям реальності та необхідності, так і критерію розумності. Зокрема, такі послуги як надання консультацій та роз`яснень з правових питань (п. 1), аналіз та опрацювання судової практики з аналогічних правовідносин (п.2) тривалістю 3 і 5 год. відповідно, не є самостійними послугами професійної правничої допомоги, оскільки є складовими іншої послуги під пунктом 3 в Акті, а саме «Підготовка та подача до суду відзиву па позовну заяву». Така послуга як «Підготовка та подача до суду клопотань» тривалістю 3 год. не відповідає критерію необхідності для розгляду справи, оскільки жодного клопотання відповідача задоволено не було і ці послуги жодним чином не вплинули на результат розгляду справи судом. Подані відповідачем клопотання були заявлені або із суто процесуальних питань, як то ознайомлення з матеріалами справи, або не стосувалися предмету доказування у справі (заява про виклик свідків), а тому зазначені послуги не підлягають відшкодування за рахунок позивача. Крім того, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи такі послуги професійної правничої допомоги як «Прибуття до суду для участі у судових засіданнях» (п. 6 Акта) тривалістю 5 год.

Таким чином, не відповідають критеріям реальності (дійсності) та необхідності послуги професійної правничої допомоги «Надання консультацій та роз`яснень з правових питань», «Аналіз та опрацювання судової практики з аналогічних правовідносин», «Підготовка та подача до суду клопотань» «Прибуття до суду для участі у судових засіданнях» загальною тривалістю 16 год.

Виходячи з вартості зазначених послуги, визначеної в Рахунку-фактурі, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 45000,00 грн. (8000+12000+10000+15000=45000), у зв`язку з їх невідповідністю критеріям реальності (дійсності) та необхідності.

Решта послуг, а саме «Підготовка та подача до суду відзиву па позовну заяву», «Підготовка та подача до суду заперечень на відповідь на відзив» відповідають критеріям реальності та необхідності, оскільки саме вказані послуги стали ключовими для розгляду справи та прийняття рішення на користь відповідача.

Проте, на переконання суду, зазначені послуги не повною мірою відповідають критерію розумності. Зокрема суд ставить під обґрунтований сумнів часу надання послуги «Підготовка та подача до суду відзиву па позовну заяву» тривалістю 5 год., враховуючи, що відзив на позовну заяву є доволі коротким за формою (не більше двох сторінок тексту по суті спору), та лаконічним за змістом, оскільки заперечення проти позову зводяться до наступного (дослівно): «Вказані ствердження Позивача відносно нібито безпідставно отриманих коштів Відповідачем не підтверджені жодними матеріалами справи, а є лише його ствердженням. Наданні Позивачем у якості підтвердження докази у вигляді відомостей Банку відносно перерахування грошових коштів з рахунку Позивача на рахунок Відповідача лише є підтвердженням того, що на вказаних рахунках відбувались фінансові операції». Вочевидь підготовка і подання відзиву на позовну заяву у такій формі та такого змісту не потребувало значного часу для відповідача.

Крім того, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, суд виходить з того, що зазначена справа є малозначною та розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Категорія справ про стягнення безпідставно набутого майна в порядку ст. 1212 ЦК України, враховуючи предмет та підстави позову, сталість законодавство та судової практики щодо цих правовідносин, не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів. Ціна позову складає 153000,00 грн. Фактично адвокатом складено лише два документа по суті спору (відзив на позовну заяву та заперечення), один з яких є невеликими за обсягом та нескладними за змістом. З урахуванням категорії справи, їх складання не потребує від професійного адвоката значної кількості часу і зусиль. У судових засіданнях адвокат участі не брав, справу розглянуто без участі сторін.

На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, ціни позову, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих відповідачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з позивача на користь відповідача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 15000 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі № 638/10002/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, третя особа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 11 жовтня 2024 року.

Суддя І.П. Латка