ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1781/23 Номер провадження 22-ц/814/2806/24Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С.О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного судум. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2024 року ухваленого у складі головуючого судді Фадєєвої С.О., повний текст судового рішення виготовлено 10.06.2024 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького учбово-виробничого підприємства "Українське товариство сліпих" громадської організації "Всеукраїнська організація інвалідів "Українське товариство сліпих" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кременчуцького учбово-виробничого підприємства "Українське товариство сліпих" громадської організації "Всеукраїнська організація інвалідів "Українське товариство сліпих" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Просив суд визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького учбово-виробничого підприємства «Українське товариство сліпих» щодо не нарахування та невиплати йому індексації заробітної плати з червня 2021 по 18 жовтня 2021;

зобов`язати Кременчуцьке учбово-виробниче підприємство «Українське товариство сліпих» (надалі Кременчуцьке УВП УТОС) нарахувати та виплатити йому індексацію заробітної плати за період з червня 2021 по 18 жовтня 2021;

визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького УВП УТОС щодо не нарахування та невиплати йому заробітної плати з урахуванням індексації та постанов Президії Центрального правління «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» щодо поквартального виділення грошових премій;

зобов`язати Кременчуцьке УВП УТОС нарахувати та виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням індексації та постанов Президії Центрального правління «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» щодо поквартального виділення грошових премій;

визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького УВП УТОС щодо невручення та неповідомлення про нараховані йому суми при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він з 21.07.2003 працював на посаді в.о. директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства «Українське товариство сліпих», з 28.10.2003 призначений директором цього підприємства, а 18.10.2021 його було звільнено з посади директора. У період з червня 2021 по 18.10.2021 ОСОБА_1 , тривалий час перебував на лікуванні, а потім у відпустці, а тому обов`язки директора підприємства виконувала ОСОБА_2 , яка винна у тому, що йому не нарахували та не виплатили при звільненні заробітну плату з урахуванням індексації та поквартального виділення грошових премій.

Звернув увагу суду на те, що про порушення своїх прав він дізнався лише з листа Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 30.03.2023 за вих..№ Ц/2/991-3В-23, яким його повідомлено з урахуванням окремого доручення Державної служби України з питань праці від 04.05.2022 № Д-75/1/4.1-22 щодо консультаційної підтримки роботодавців та попередження порушень прав працівників, Центральним міжрегіональним управлінням надіслано запит (інформаційно-роз`яснювальний лист) до Кременчуцького УВП УТОС та Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» та з роз`ясненнями норм чинного законодавства про працю та про усунення відносно ОСОБА_1 можливих порушень трудового законодавства.

Вказав, що станом на 10.04.2023 йому повідомлення про виплату всіх сум, нарахованих при звільненні, не вручене. Невиплата індексації та поквартальних премій підтверджена актом УТОС за результатами перевірки діяльності Кременчуцького УВП УТОС від 22.02.2022. Вважає, що розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 204341,20 грн. Також у обґрунтування позову посилався на відповіді з різних установ, що надходили на його звернення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кременчуцького учбово-виробничого підприємства "Українське товариство сліпих" громадської організації "Всеукраїнська організація інвалідів "Українське товариство сліпих" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що заробітна плата директора УВП у системі УТОС розраховується, виходячи із середньомісячної заробітної плати осіб з інвалідністю, працюючих на УВП, а тому, в силу п.3 Порядку, не відноситься до об`єктів індексації.

З цих підстав не підлягали задоволенню вимоги позивача про нарахування та виплату індексації заробітної плати з червня 2021 по 18 жовтня 2021.

Також суд вказав, що визнання бездіяльності роботодавця щодо не нарахування та невиплати сум працівникові у трудовому спорі не є ефективним способом захисту.

Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки останній не довів факту порушення його трудових прав з боку роботодавця.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги до Кременчуцького учбово-виробничого підприємства "Українське товариство сліпих" громадської організації "Всеукраїнська організація інвалідів "Українське товариство сліпих" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, зокрема те, що Постановою Президії Центрального правління Українського товариства сліпих Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» від 12.10.2021 р. за № 02-03, звільнено ОСОБА_1 з посади директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих 18 жовтня 2021 р., але не проведено повного розрахунку та не виплачена індексація заробітної плати ОСОБА_1 за період з червня 2021 року по 18 жовтня 2021 року.

Звертає увагу суду на той факт, що згідно Постанови від 05 грудня 2018 року справа № 134/1781/16-ц (провадження № 61-23397св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, вказав що індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, що передбачено частиною другою статті 233 КЗпП України.

Вказує, що відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 був призначений на посаду директора Кременчуцького УВП УТОС 28.10.2003 на підставі наказу по підприємству № 137к від 11.11.2003, що підтверджується копією цього наказу та копією трудової книжки НОМЕР_1 .

Наказом Кременчуцького УВП УТОС № 34-к від 18.10.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади директора Кременчуцького УВП УТОС 18.10.2021 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України на підставі постанови президії ЦП УТОС від 12.10.2021 № 02-03.

Позивачем не заперечується, що при звільненні йому були виплачені суми заробітку, проте він вважає, що при звільненні йому виплачено заробіток не у повному обсязі,а саме без проведення індексації за період з червня 2021 по 18 жовтня 2021, а також без поквартальних премій з 2017року.

Як на підставу своїх вимог ОСОБА_1 , посилається на акт за результатами перевірки діяльності Кременчуцького УВП УТОС від 22.02.2022.

З акту вбачається, що УВП УТОС є одним із структурних підрозділів ГО «Всеукраїнська організація інвалідів» Українське товариство сліпих» та є юридичною особою. Перевірку проведено на підставі постанов президії ЦП УТОС від 29.09.2021 та 12.10.2001 та розпорядження № 63 від 25.10.2021 голови ЦП УТОС «Про проведення перевірки результатів фінансово-господарської діяльності Кременчуцького УВП УТОС» за період діяльності на посаді директора ОСОБА_1 .

Перевірку проведено у межах наданих документів та встановлено ряд порушень, у тому числі у сфері бухгалтерського обліку, звітності та інші. Зокрема перевіркою (у розділі «Аналіз додержання штатної дисципліни. Видатки на оплату праці працівників та нарахування на заробітну плату») встановлено, що у квітні 2021 року ОСОБА_1 була нарахована премія у сумі 6840 грн. згідно постанови ЦП УТОС № 11-4, яка прийнята ще 21.11.2017. Крім того перевіркою встановлено, що у порушення ст..33 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР директору ОСОБА_1 з червня 2021 року не проводилася індексація заробітної плати. Будь-якого обґрунтування чи посилання на первинні документи бухгалтерського обліку акт з питань оплати праці ОСОБА_1 не містить.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з необґрунтованості заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, що полягає у не доведенні факту порушення його трудових прав з боку роботодавця.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Як вказував неодноразово Верховний Суд у своїх постановах при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках i за умов, передбачених цими актами. Отже премії, передбачені системою оплати праці, не нараховуються і не виплачуються автоматично, їх виплата залежить у тому числі від результатів праці працівника, а саме досягнення умов і показників преміювання, визначених у положенні про преміювання.

Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній на день звільнення ОСОБА_1 ) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. В силу ст.. 116 КЗпП України (у редакції, чинній на час звільнення позивача) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.2 ст.2 цього Закону у структурі заробітної плати передбачена додаткова заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість i за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні i компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань i функцій. Також у структурі заробітної плати передбачені інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (ч.3 ст.2 Закону «Про оплату праці». В силу ч.1 ст. 5 цього Закону організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Отже, премії входять до структури заробітної плати працівника.

З статуту Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, який діє з 2017 року та на даний час, вбачається, що воно є підприємством об`єднання громадян та є юридичною особою з моменту його державної реєстрації. Засновником підприємства є громадська організація «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» в особі Президії Центрального правління.

Органами управління підприємством є вищий орган Президія ЦП УТОС, виконавчий орган директор підприємства (п.4.2 статуту). Підприємство очолює директор, що діє за принципом одноосібного керування та на основі поєднання прав та інтересів УТОС і трудового колективу, директор підприємства організовує всю його роботу та несе відповідальність за його діяльність (п.4.4. статуту). В силу п. 4.7 статуту директор діє від імені підприємства та вирішує всі питання діяльності підприємства в межах, встановлених чинним законодавством України та статутом, за винятком тих, що входять до виключної компетенції Президії ЦП УТОС або тих, що потребують погодження з Президією ЦП УТОС.

Статут Кременчуцького УВП УТОС також містить перелік питань, які входять до виключної компетенції Президії ЦП УТОС, де відсутні виключні повноваження щодо преміювання працівників чи керівництва Кременчуцького УВП УТОС. Статут громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українського товариства сліпих», що є у вільному доступі на сайті громадської організації (у редакції, що діяла із грудня 2016 року та діє на даний час), не містить положень щодо преміювання.

Відповідно до Положення про преміювання керівних працівників УВО, УВП УТОС за основні результати господарської діяльності у 2021 році, затвердженого постановою Президії ЦП УТОС і президії Центрального комітету профспілки працівників ЖКГ, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України №02-8 19 лютого 2021 року, преміювання проводиться за результатами роботи за квартал, підставою для нарахування премій керівним працівникам є дані бухгалтерської, статистичної і відомчої звітності; премії керівним працівникам УВО, УВП затверджуються Президією ЦП УТОС.

Згідно з п.4.8 статуту Кременчуцького УВП УТОС директор підприємства без доручення діє від імені підприємства та в межах своєї компетенції, у тому числі організовує та контролює роботу всіх структурних підрозділів підприємства; організовує та контролює бухгалтерський, податковий облік та забезпечує дотримання законодавства при виконанні господарських операцій; видає накази та розпорядження, що є обов`язковими для всіх працівників підприємства; застосовує до працівників заходи заохочення і накладає дисциплінарні стягнення; забезпечує розробку, складання та виконання колективного договору з трудовим колективом; забезпечує виконання рішень Президії ЦП УТОС тощо. Відповідно до п. 14.3 цього статуту підприємство при здійсненні господарської та іншої діяльності має право з власної ініціативи приймати будь-які рішення, що не суперечать чинному законодавству та статуту УТОС.

Посадовою інструкцією директора Кременчуцького УВП УТОС Гришина Ю.Ю., затвердженою головою правління ЦП УТОС 31.07.2008, передбачено, що директор у тому числі визначає, формулює, планує, здійснює, координує всі види діяльності підприємства; має право приймати рішення у тому числі про матеріальне заохочення працівників, що відзначилися. Директор підприємства несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, у межах, визначених чинним законодавством України про працю та статутом УТОС.

Отже, з вказаного вбачається, що про преміювання всіх працівників, у тому числі і директора, передбачено прийняття саме директором Кременчуцького УВП УТОС відповідного наказу, при цьому премії директора затверджуються Президією ЦП УТОС.

Постановою президії ЦП УТОС № 11-4 від 21.11.2017 «Про затвердження преміальної оплати праці керівним працівникам УВО, УВП та організацій УТОС за результати господарської діяльності за ІІІ квартал 2017 року» згідно з Положенням про преміювання керівних працівників УВО, УВП і організацій УТОС, затвердженого постановою президії ЦП УТОС і президії ЦК профспілки України від 24.01.2017 № 01-14, затверджено премію керівним працівникам за основні результати господарської діяльності за ІІІ квартал 2017 року у розмірах в залежності від одержаного прибутку за квартал одного середньооблікового працівника і середньої заробітної плати одного середньооблікового інваліда по зору; по Кременчуцькому УВП за забезпечення прибутку за квартал 222,22 грн. одного працюючого і середньої заробітної плати 2078,27 грн. інваліда по зору на місяць, премію постановлено виплатити у розмірі 95% посадових окладів директору і головному бухгалтеру кожному.

Наказом директора Кременчуцького УВП УТОС Гришина Ю.Ю. № 22 від 28.02.2017згідно постанови президії Центрального правління УТОС № 02-5від 21.02.2017«Про заохочення керівних працівників УВО іУВП за результатами господарської діяльності за2016рік» премійовано у тому числі директора ОСОБА_1 у розмірі 1 посадового окладу станом на31грудня 2016року у сумі 7677грн. Виплата вказаної суми підтверджується первинними документами,зокрема відомостями про виплату заробітної плати позивачу.

Довідками Кременчуцького УВП УТОС без зазначення вихідного номеру підтверджується, що на підприємстві відсутні документи стосовно поквартальних виділених грошових премій та відсутні копії наказів про преміювання ОСОБА_1 за 2017 рік (березень 7190 грн., травень 8007 грн., червень 12800 грн., вересень 9586 грн.), за 2019 рік (листопад 5755,87 грн.), за 2021 рік (квітень 6840 грн., липень 4200 грн.). Проте, як вбачається з розрахункових листів за ці періоди премія у вказаних сумах була нарахована та виплачена ОСОБА_1 у вказаних сумах.

Також ОСОБА_1 на підставі прийнятих ним або в.о. директора наказів виплачувалася премія у лютому 2017 року у розмірі 7677 грн. (про що зазначено вище) та у жовтні 2020 року у розмірі 2485 грн. (наказ заступника директора ОСОБА_2 про доплати працівникам за жовтень 2020 від 30.09.2020 № 43/2, про нарахування премії ОСОБА_1 з ФЗП за жовтень 2020 року у розмірі 2485 згідно постанови президії ЦП УТОС № 11-4 від 21.11.2017 за забезпечення прибутку на одного працюючого інваліда по зору за місяць).

Колегія суддів зазначає, що постанова президії ЦП УТОС № 11-4 від 21.11.2017 «Про затвердження преміальної оплати праці керівним працівникам УВО, УВП та організацій УТОС за результатами господарської діяльності за ІІІ квартал 2017 року» не може використовуватися як підстава для виплати премій директору на наступні роки.

Отже, колективний договір, положення про преміювання на підприємстві або інші нормативні локальні акти, які б регулювали виплату премій на Кременчуцькому УВП УТОС, відсутні, тоді як у спірний період директором підприємства був саме позивач ОСОБА_1 та саме він повинен був забезпечити їх укладення та виконання, а також саме він повинен був видавати накази по підприємству про преміювання.

У постанові Верховного Суду № 947/6706/21 від 01.11.2023 зроблено висновок, що якщо статут надає директору право підпису розпорядчих документів із кадрових питань (зокрема про преміювання), наказ про преміювання директора має підписувати сам директор. Саме наказ про преміювання є підставою для нарахування премії, у ньому зазначаються вид премії, розмір та за які результати роботи чи досягнення преміюють.

Отже, підставою для виплати премії директору Кременчуцького УТОС є одночасна наявність двох умов: затвердження преміювання директора Президією ЦП УТОС та обов`язкова видача наказу про преміювання директором Кременчуцького УТОС. Інші накази про преміювання, крім зазначених вище, директором Кременчуцького УТОС ОСОБА_1 у період з 2017 по день звільнення не видавалися.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про нарахування та виплату поквартальних грошових премій ОСОБА_1 .

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про нарахування та виплату індексації заробітної плати з червня 2021 року по 18 жовтня 2021 року з огляду на наступне.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, які поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, встановлені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 зі змінами (надалі Порядок у редакції, чинній на час виникнення відносин). Цим Порядком також визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Пункт 2 Порядку містить вичерпний перелік грошових доходів громадян, одержаних в гривнях на території України, які не мають разового характеру та підлягають індексації, у тому числі і оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що до об`єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати.

У період з червня 2021 по жовтень 2021 величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації, який встановлено у розмірі 103 відсотка.

Крім того заробітна плата директора УВП у системі УТОС розраховується, виходячи із середньомісячної заробітної плати осіб з інвалідністю, працюючих на УВП, а тому, в силу п.3 Порядку, не відноситься до об`єктів індексації.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2024 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Г.Л. Карпушин

В.П. Пікуль