Справа № 146/210/24
Провадження № 22-ц/801/1294/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 рокуСправа № 146/210/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Литвина С. С.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

зацікавлені особи - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 146/210/24 за апеляційною скаргою адвоката Самара В. О. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Скаковської І. В. у залі суду, повний текст якого складено 15 квітня 2024 року,

встановив:

Короткий зміст вимог

У лютому 2024 року адвокат Самар В. О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме встановлення факту утримання трьох неповнолітніх дітей.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , де проходить службу.

3 2016 року ОСОБА_1 проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

14 грудня 2023 року заявник та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Від спільного проживання у них є діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України).

Також у дружини заявника від попереднього шлюбу є дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У 2013 році рідний батько дитини ОСОБА_6 покинув територію України і більше не повертався, у вихованні та утриманні своєї неповнолітньої дочки участі не приймає.

Зазначає, що ОСОБА_1 утримує усіх неповнолітніх дітей та регулярно пересилає кошти дружині на утримання сім`ї.

Указує, що встановлення цього факту необхідне заявнику для звільнення його з військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до абзацу 12 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Посилаючись на ці обставини, адвокат Самар В. О. в інтересах ОСОБА_1 просив суд:

встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 трьох дітей віком до 18 років, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що:

неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має рідного батька, який зобов`язаний утримувати свою дитину;

доказів того, що рідний батько ОСОБА_5 не виконує батьківський обов`язок щодо утримання своєї дитини матеріали справи не містять;

твердження про те, що заявник є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не підтверджено належними доказами;

заявник є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак додатково встановлювати факт утримання не потрібно, оскільки указане визначено законом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2024 року адвокат Самар В. О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Голота Л. О., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження у цій справі, надано зацікавленим особам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 травня 2024 року справу призначено до розгляду на 17 червня 2024 року о 10:30 год з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

встановлення факту утримання трьох неповнолітніх дітей необхідне заявнику для реалізації права щодо звільнення з військової служби;

законом не заборонено вітчиму добровільно утримувати неповнолітніх дітей, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про їх духовний та фізичний стан;

допитаними в судовому засіданні свідками та зібраними письмовими доказами доведено факт утримання ОСОБА_1 трьох неповнолітніх дітей.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_1 , дружини - ОСОБА_2 .

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками указані: ОСОБА_7 - батько, ОСОБА_2 - мати.

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 0 від 17 листопада 2020 року державна реєстрація народження дитини ОСОБА_4 проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками указані: ОСОБА_6 - батько, ОСОБА_2 - мати.

Згідно довідки Пилипи-Борівського старостинського округу Томашпільської селищної ради № 281 від 27 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають без реєстрації: ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , дочка ОСОБА_4 .

З довідки № 274 від 19 грудня 2023 року слідує, що діти ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться на утриманні ОСОБА_7 .

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 № 85 від 06 березня 2023 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі.

Відповідно до довідки Томашпільського районного суду Вінницької області № 5114 від 28 грудня 2023 року ОСОБА_2 з заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_6 не зверталась.

05 квітня 2019 року відділом сім`ї, молоді та спорту Томашпільської районної державної адміністрації ОСОБА_2 видано посвідчення багатодітної сім`ї, строком дії до 11 листопада 2030 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Звертаючись до суду з указаною заявою, ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Відповідно до статті 1 СК України питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку, здійснюється Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до частини першої статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені статтями 150-151 СК України.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.

При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, котрі поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).

В силу положень Цивільного кодексу України у момент народження фізичної особи, у неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) та припиняється у момент її смерті (стаття 25 ЦК України), а з підстав встановлених цим Кодексом виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), котра може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 30 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Відтак з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що на час укладення шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , в останньої було троє неповнолітніх дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (спільна донька заявника та ОСОБА_2 );

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (батько - ОСОБА_7 , державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України);

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (батько - ОСОБА_6 ).

У своїй заяві заявник указував, що з моменту перебування у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , її неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та їх спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають разом з ними та знаходяться на його одноособовому утриманні.

Заявник стверджує, що рідний батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 не приймає участі в утриманні та вихованні дочки.

Статтею 141 СК України встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладено на її батьків.

СК України визначені способи виконання батьками своїх обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини.

Так, зокрема статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина перша). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга). Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, за рішенням суду (частина третя).

Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується (частина перша статті 189 СК України).

Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (частина перша статті 14, частина перша статті 15 СК України).

Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один з батьків самостійно виконує їх.

Установлено, що з батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_6 не стягуються аліменти на її утримання, однак він не позбавлений батьківських прав щодо своєї дитини, а тому зобов`язаний виконувати обов`язки, які покладаються нього, як на батька, вимогами законодавства України, зокрема статтею 150 СК України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: ОСОБА_7 - батько, ОСОБА_2 - мати.

Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 0 від 17 листопада 2020 року слідує, що державна реєстрація народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріали справи не містять.

Згідно з частиною першою статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина перша статті 268 СК України).

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , має право на участь у вихованні цих дітей (за умови проживання однією сім`єю).

При цьому обов`язок щодо їх утримання у заявника (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Отже у ОСОБА_1 відсутній правовий обов`язок утримувати дітей дружини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і таке утримання ним здійснюється добровільно на підставі власного волевиявлення.

Ба більше, законом не заборонено ОСОБА_1 добровільно утримувати неповнолітніх дітей, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про їх духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить останній.

Відтак підстав для встановлення факту перебування на його утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у цій справі немає.

Що стосується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є заявник, то додатково встановлювати факт її утримання не потрібно, оскільки указане визначено законом.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції установивши відсутність підстав для встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_1 трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального і процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, тому не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати сплачені у якості судового збору слід залишити за заявником.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Самара В. О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за заявником.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Людмила ГОЛОТА

Віталій ОНІЩУК