Провадження №2/504/258/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Завади Ю.А.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС», до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

Позивач стверджує, що ДП «СК Сервіс» зареєстровано виконкомом Одеської міської ради 11.07.2008 року.

Згідно положень Статуту ДП «СК-Сервіс» основним видо діяльності є надання комунальних послуг, надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, надання послуг з управління будинками (балансоутримання) тощо.

Відповідно до Акту приймання-передачі від 27 жовтня 2008 року, ДП «СК-СЕРВІС» прийняло на баланс 18-ти поверховий 3-х секційний жилий будинок з вбудованими приміщеннями об`єктів обслуговування, офісними і розважальними центрами, підземною автостоянкою за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює його утримання і надання комунальних послуг.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Вказана квартира в цілому складається з приміщень, загальною площею 70, 7 кв.м. та житловою площею 29, 5 кв.м.

Заявник вказує, що має дозвіл Головного управління держпраці в Одеській області №426.17.51 від 11 вересня 2017 року та ліцензію №289/А-2017 від 14 квітня 2017 року ДП «СК СЕРВІС» на здійснення експлуатації газовикористовуючого обладнання, здійснення виробництва та постачання теплової енергії, і тому застосовує двоставковий тариф на послуги теплопостачання вказаного жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунку ДП «СК-СЕРВІС» сума заборгованості ОСОБА_1 за спожиті послуги з централізованого опалення, утримання будинку та прибудинкової території та постачання холодної води в період з 01 листопада 2018 року по 30 вересня 2019 року складає 16892,63 грн.

У лютому 2024 року представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про зменшення позовних вимог у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості, і просив остаточно стягнути з відповідача 10857,06 грн. основного боргу та судові витрати.

Короткий зміст заперечень відповідача:

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначав, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги економічно не обґрунтовані, не відповідають дійсності та є незаконними.

Відповідач вказував, що всі житлово-комунальні послуги за зазначений період ним повністю оплачені, про що надав власні розрахунки.

За період вступу в силу Закону України №2189-VІІІ від 10 червня 2018 року «Про житлово-комунальні послуги», він ні за які послуги не домовлявся та ніяких індивідуальних договорів, про надання житлово-комунальних послуг з ДП «СК-СЕРВІС» не заключав та не підписував.

У зв`язку зі зміною значної кількості норм у законодавстві, що регулюють відносини у галузі ЖКГ та зміною обслуговуючої організації житлового будинку, а саме, загальними зборами співвласників від 19 жовтня 2017 року вибрано правління ОСББ «ГРАНД ПАРК», ним була написана та направлена «Укрпоштою» заява Директору ДП «СК-СЕРВІС» від 11 серпня 2020 року з проханням: укласти з ним Договір про надання послуг з управління будинком за новою формою затвердженою Постановою КМУ №712 від 05 вересня 2018 року, надати копію документу (Протокол загальних зборів ОСББ, або інший) відповідно якого дане підприємство визначене Управителем житлового будинку, колективним замовником послуг з водопостачання та водовідведення та постачальником (виконавцем) послуг з опалення та ГВП.

Однак, відповіді він так і не отримав.

За інформацією департаменту економічного розвитку Одеської міської ради від 15 січня 2020 року №3-1/01-68/03,01 вих., яка надійшла на його звернення, для ДП «СК-СЕРВІС», рішенням №208 від 27 квітня 2010 року виконавчого комітету Одеської міської ради тариф на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території для житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , був погоджений у розмірі 1,751 грн./кв.м. у місяць (з ПДВ).

Як стверджує відповідач, згідно погодженого тарифу він і сплачував за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Тарифи на послуги з постачання теплової енергії, центрального опалення та постачання гарячої води для зазначеного будинку рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради не встановлювалися взагалі.

Тому йому не зрозуміло на якій підставі ДП «СК-СЕРВІС» використовує тарифи, які більш ніж у 8.5 разів перевищують тариф, що був затверджений для їх будинку Одеською міською радою.

Таким чином відповідач вважав, що не має боргів перед позивачем та просив у задоволенні позову відмовити.

Встановлені судом фактичні обставини:

Судом встановлено, що ДП «СК-СЕРВІС» зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 11 липня 2008 року, про що було видано Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, бланк серія А01 №505822.

Згідно зі статутом ДП «СК-СЕРВІС», затвердженого загальними зборами засновників 20 червня 2008 року, основними видами його діяльності є надання комунальних послуг, надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, надання послуг з управління будинками (балансоутримування), тощо.

За актом приймання-передачі від 27 жовтня 2008 року, ДП «СК-СЕРВІС» прийнято на баланс вісімнадцятиповерховий трьохсекційний житловий будинок з вбудованим приміщенням об`єктів обслуговування, офісним і розважальним центром, підземною автостоянкою за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює його утримання та надання комунальних послуг.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , що встановлено судом зі змісту копії свідоцтва про право власності на квартиру від 09 лютого 2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22031872 від 02 березня 2009 року.

01 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових території №К-184/7а та договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №Т-184/7а.

Відповідно до розділу 8 вказаних договорів, Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами та діє безстроково. Договір може бути розірваний достроково у разі: переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи, за письмовою згодою сторін, за рішенням суду.

Відповідно Дозволу Головного управління держпраці в Одеській області №426.17.51 від 11 вересня 2017 року та Ліцензії №289/А-2017 від 14 квітня 2017 року ДП «СК-СЕРВІС» здійснює експлуатацію газовикористовуючого обладнання, займається виробництвом та постачанням теплової енергії та застосовує двоставковий тариф на послуги теплопостачання 18-ти поверхового 3-х секційного жилого будинку з вбудованими приміщеннями об`єктів обслуговування, офісними і розважальними центрами, підземною автостоянкою, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою підтвердження факту надання відповідачу житлово-комунальних послуг за період з 01 листопада 2018 року по 30 вересня 2019 року, представником позивача надано договори, рахунки та акти прийому-передачі наданих житлово-комунальних послуг, укладених між ДП «СК-СЕРВІС» та підрядними організаціями (надавачами послуг); планову калькуляцію собівартості теплової енергії та розрахунок тарифів на послуги опалення та гарячого водопостачання; детальний розрахунок тарифу на утримання будинку та прибудинкової території; детальний розрахунок тарифу на додаткові послуги.

Відповідно до розрахунку ДП «СК-СЕРВІС» сума заборгованості ОСОБА_1 за спожиті послуги з централізованого опалення, утримання будинку та прибудинкової території та постачання холодної води в період з 01 листопада 2018 року по 30 вересня 2019 року складає 16892,63 грн.

У лютому 2024 року представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про зменшення позовних вимог у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості, і просив остаточно стягнути з відповідача 10857,06 грн. основного боргу та судові витрати.

Релевантні джерела права та висновки суду:

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Статтею 151 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.

Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

В постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17 та від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Користуючись наданими житлово-комунальними послугами ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх обов`язків щодо сплати за спожиті послуги, внаслідок чого за період з 01 листопада 2018 року по 30 вересня 2019 року складає 16892,63 грн.

Відповідач цю суму частково оплатив, через що позивач зменшив позовні вимоги до 10857,06 грн.

Тому, суд вважає що вимоги позову в частини стягнення основної суми боргу в розмірі 10857,06 грн. обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про відсутність нових договорів між ним та позивачем, які вони нібито повинні були укласти у зв`язку із набранням чинності нової редакції закону «Про житлово-комунальні послуги» та обрання правління ОСББ «Гранд Парк», є його власними суб`єктивними припущеннями, крім того ОСББ не є організацією за надання житлово-комунальних послуг.

Суд також враховує, що у матеріалах справи містяться докази, що тарифи на послуги з постачання теплової енергії, централізованого опалення та постачання гарячої води щодо зазначеного будинку рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради не встановлювалися, при цьому послуга з управління багатоквартирним будинком здійснюється виключно на договірних засадах, а ціна на послугу не затверджується рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради.

Тому доводи заперечень відповідача, що тарифи на послуги з постачання теплової енергії, центрального опалення та постачання гарячої води для зазначеного будинку рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради не встановлювалися взагалі, і тому йому не зрозуміло на якій підставі ДП «СК-СЕРВІС» використовує тарифи, які більш ніж у 8.5 разів перевищують тариф, що був затверджений для їх будинку Одеською міською радою, зводяться до власного розуміння діючого законодавства та контрадікторного оцінювання зібраних у справі доказів.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач обрав пасивну модель свого захисту, зустрічного позову не подавав, тарифи за надані позивачем житлово-комунальній послуги не оскаржував, таким чином законність та обґрунтованість застосованих позивачем тарифів не була предметом даного спору.

Доводи відповідача про закриття провадження за відсутності предмету спору зводяться до власного розуміння законодавства, оскільки судом встановлено, що за відповідачем на момент ухвалення цього рішення обліковується заборгованість за надані йому житлово- комунальні послуги.

Решта доводів відповідача є не істотними, і зводяться до власного трактування як зібраних доказів, та і положень діючого законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Судові витрати:

При поданні позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 2718 від 24.10.2019 року.

Вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати на правничу допомогу:

01.09.2018 року між ДП «СК-СЕРВІС» та адвокатом Савицькою О.М. укладено договір про надання правової допомоги №02/09/18, складено додаткову угоду від 03 березня 2020 року, згідно якої за надання послуг з підготовки та складання позовної заяви до Зайченко, оформлення позовної заяви, підбір та надання додатків до неї замовник (позивач) повинен сплатити виконавцю (адвокату Савицькій О.М.) 3000 грн, складено акт прийому-передачі наданих послуг та здійснено оплату послуг адвоката на суму 3000 грн, що підтверджено платіжним дорученням.

Водночас, відповідач просив зменшити суму витрат на правничу допомогу, оскільки є пенсіонером.

Суд, враховуючи невелику складність даної справи, часу, який адвокат витратив на здійснення правничої допомоги, неодноразовість надання відповіді на відзиви відповідача в тому числі на стадії судового розгляду справи, об`єм зібрання доказів та час для їх вивчення та оцінки, в тому числі доказів, які на стадії судового розгляду були надані відповідачем, суд вважає, що заявлена сума в 3000 грн. не виглядає надмірною, є розумною та справедливою.

Підстав для зменшення цієї суми за заявою відповідача суд не знайшов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 200, 258-259, 263-265, 267-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС», до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС», , 10857,06 грн. заборгованість по оплаті комунальних платежів за період з 01.11.2018 року по 30.09.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС», , судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС», витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко