ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9063/24 Справа № 197/1215/23 Суддя у 1-й інстанції - Шевченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді БондарЯ.М.

Суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

сторони

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2024, ухваленого суддею Шевченко О.В. в селище Широке Широківського району Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

У жовтні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1186-6587 від 10.04.2023 у розмірі 8910,00 грн, з яких: 2000 грн прострочена заборгованість за кредитом; 6910,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтуванні позову представник позивача зазначив, що між сторонами було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1186-6587 від 10.04.2023, згідно з яким відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 2000 грн; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 11 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, не надавав своєчасно кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 08.08.2023 у нього виникла заборгованість у розмірі 8910,00 грн.

Рішенням Широківського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» в задоволенні позовних вимог заявлених до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», будучи незгодним з оскаржуваним судовим рішенням подав апеляційній скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, ухваленого з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім судові витрати по справі.

При цьому, скаржник зазначає, що додані позивачем до позовної заяви, яка подана через «Електронний суд» додатки не потребують додаткового засвідчення, оскільки засвідчені кваліфікованим електронним підписом представником ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Позивач зазначає, що відповідач попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Фнформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за Договором, які складають єдиний договір, в якому визначені всі його істотні умови. Вказує, що відповідач, підписуючи Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором підтвердив свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами Договору (умовами цих Правил та Договором про відкриття кредитної лінії). Після підписання кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора, в автоматичному режимі направила екземпляр Кредитного договору, Правила та інші супутні документи на e-mail, вказаний Клієнтом при реєстрації (також вони доступні в 24/7 в особистому кабінеті Клієнта»). Наголошує на тому, що наданими позивачем доказами доведено укладення та підписання сторонами договору в електронній формі. Вказує, що при заповненні заявки на отримання грошових коштів відповідач сам обрав базовий період, а саме 11 днів, протягом якого він буде сплачувати саме проценти за користування кредитом, тому позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п.4.6 та п.10.1 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені у п. 4.8 кредитного договору.

Окрім того, звертає увагу на те, що відповідач в загальній кількості три рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Позивач зауважує, що наданий до позову розрахунок заборгованості відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані проценти, сума платежу та залишок нарахованих не погашених процентів. Звертає увагу на те, що відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів в порядку ст.625 ЦК України не нараховувалось, як не нараховувались пеня, штраф, неустойка або інші платежі за неналежне виконання умов кредитного договору.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог,за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 10.04.2023 між сторонами було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1186-6587 (далі договір).

Згідно з п.2.3 договору, дата видачі кредиту 10.04.2023, останній календарний день першого базового періоду 20.04.2023, сума кредиту 2000,00 грн, нараховані проценти за користування кредитом 550,00 грн, разом до сплати 2550,00 грн.

Відповідно до п.3.1 договору, цей договір укладається між сторонами у вигляді електронного документу у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.п.4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 4.8 договору, тип процентної ставки за користування кредитом фіксована, базовий період складає 11 календарних днів, сплату процентів за користування кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за ставкою 3,00 % за кожен день користування кредитом. Строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення кредиту 03.02.2024. Строк договору є рівним строку кредитування.

Відповідно до п.11.1, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту.

Згідно п.11.12, невід`ємною частиною цього Договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України.

Відповідно до довідки про укладений договір станом на 08.08.2023 за договором №1186-6587 від 10.04.2023, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04.08.2023 утворилася заборгованість у розмірі 8 910,00 грн, яка складається з: 2000,00 грн основний борг; 6910,00 грн залишок нарахованих, не погашених відсотків.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходив з того, що копії договору про відкриття кредитної лінії №1186-6587 від 10.04.2023, правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорта споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, довідка про перерахування суми кредиту, довідка про укладений договір не відповідають вмогам п. 5.26 ДСТУ 4163:2020, оскільки не містять відповідних реквізитів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, тобто є недопустимими доказами.

Правила, про які йдеться мова у п. 11.1 договору, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://credos.com.ua), могли змінюватися самим ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, то суд вважає, що кредитор міг додати до позовної заяви Правила у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, тому відсутні підстави вважати, що під час укладення договору з відповідачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та повністю погоджується з доводами сторони позивача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено упункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним.

Згідно положень статті 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець )зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотн або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогоюі нформаційно- телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку проте, що будь-який вид договору, якийу складається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладен і у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Проелектронну комерцію".

Закон України від 03.09.2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Устатті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір-це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Проелектронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Проелектронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви( форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Проелектронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі тамає містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Проелектронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Проелектронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог вимог суду першої інстанції надано наступні докази: роздруківка тексту кредитного договору та копія Правил надання споживчих кредитів; копія листа-довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи; копія довідки про перерахування суми кредиту; розрахунок заборгованості по кредиту; копія доказів відправлення вимоги про усунення порушень умов кредитного договору відповідачу; копія виписки про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»; копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»; копію довіреності представника позивач; копію доказів відправлення позову та додатків до нього відповідачу (а.с.6-29).

Згідно положень ч.1 ст.14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

За змістом ч.2 ст.14 ЦПК України позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Відповідно до норм ч.4 ст.14 ЦПК України єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно положень ч.8 сст.14 ЦПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п.5.2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи електронна копія паперового документа документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до п.27 зазначеного Положення до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Матеріалами справи встановлено, що позовна заява з додатками подана до суду першої інстанції представником ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Мельник В.С через ЄСІТС «Електронний суд» 05.10.2023 та засвідчено кваліфікованим електронним підписом представника, який прирівнюється до власноручного підпису, тому висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем докази є недопустимими доказами, оскільки вони не відповідають вмогам п.5.26 ДСТУ 4163:2020, колегія суддів вважає неправильним та з наведених вище підстав не може погодитись з ним.

Позивачем доведено, а матеріалами справи підтверджено, що 10.04.2023 міжТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1186-6587.

Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А9246 для підписання кредитного договору №1186-6587 від 10.04.2023 та підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутними документами цього договору.

Підписуючи Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердив свою обізнаність та згоду з усіма істотними умовами Договору, тобто кредитний договір №1186-6587 від 10.04.2023 укладений між сторонами у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов кредитного договору, Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Позичальнику відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 2 000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 11 днів; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00 в день.

Відповідно до п.4.8 кредитного договору дата повернення кредиту 03.02.2024.

Згідно з п.4.6 та п.10.1 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту.

Таким чином позивач має право на нарахування процентів (згідно п.4.6 та п.10.1 кредитного договору) протягом строку договору, що визначений у п. 4.8 Договору, тобто по 03.02.2024.

Позивачем доведено, що останній виконав умови Кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти, що зокрема підтверджено листом довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay відповідачу ОСОБА_1 , тоді як останній кредитні зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 2 000 грн. та 6 910,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Отже, у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.

Наведене свідчить про належне укладення 10.04.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 кредитного договору про відкриття кредитної лінії, в тому числі погодження Правил надання споживчих кредитів з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови якого позивачем були виконані. Відповідач свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав.

Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

За змістом статті 1056-1ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, надавши відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку, Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, тому згідно ст.526, 1054 ЦК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню вказана заборгованість за кредитним договором від 10.04.2023 року на загальну суму 8 910,00 грн. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам, передбаченим в Кредитному договорі, Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Паспорті споживчого кредиту, що підписані відповідачем, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані проценти, сума платежу та залишок нарахованих не погашених процентів.

З огляду на те, що суд помилково дійшов висновку про відмову у позові, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про повне задоволення заявлених ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, належним чином не оцінив надані позивачем докази, надав неправильну правову оцінку доводам позивача, застосував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, то ухвалене судове рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судових витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати зі сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову позивач згідно з платіжним дорученням сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 грн. (а.с.8), а за подачу апеляційно скарги 3220,80 грн. (а.с.65).

Зважаючи, що судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги в повному обсязі, на користь позивача слід стягнути з відповідача судовий збір в загальному розмірі за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій урозмірі 5 360,80 грн.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , адреса: м. Київ, 01133, б-р Лесі Українки, 26, офіс 407 заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1186-6587 від 10.04.2023 у розмірі 8 910,00 грн, з яких: 2000 грн прострочена заборгованість за кредитом; 6910,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , адреса: м. Київ, 01133, б-р Лесі Українки, 26, офіс 407, витрати по сплаті судового збору в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 5 360,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: