Справа № 643/9971/24
Провадження № 2-о/643/404/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту зникнення безвісти особи за особливих обставин, -

В С Т А Н О В И В:

До Московського районного суду м. Харкова звернувся із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту зникнення безвісти батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за особливих обставин.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що він є сином безвісти зниклого за особливих обставин військовослужбовця, старшого лейтенанта, начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , якого було прийнято на військову службу 24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 виконував обовязки із захисту Батьківщини, стримування відсічі збройної агресії рф проти України. З 24.02.2022 по 30.02.2022 ОСОБА_2 виконував покладені на нього завдання поблизу ЗОШ №11 в м. Ізюм. 27.02.2022 ОСОБА_2 після авіаційних ударів та обстрілів ворожої артилерії міста Ізюм та населеного пункту Яремівка Донецької області, зник безвісти. 18.06.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення обставин та причин, що призвели до зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_2 30.06.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №41 «Про результати службового розслідування» було встановлено факт зникнення безвісти начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_2 , а також обставин, що призвели до цього. 13.12.2023 він отримав сповіщення №519 Міністарства оборони України військової частини НОМЕР_1 , за змістом якого « ОСОБА_1 сповіщено про те, що його батько, начальник медичної служби ОСОБА_2 , 1963 року народження, прийнятий на військову службу 24.02.2022 зник безвісти в період з 27.02.2022 по 27.03.2022 на території міста Ізюм Харківської області та населеного пункту Яремівка Харківської області. Станом на дату звернення до суду, відсутні відомості про місце перебування ОСОБА_2 , який зник безвісти під час виконання службових обов`язків.

Заявник є сином ОСОБА_2 і має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Водночас 16.05.2024 Постановою КМУ №560 було затверджено «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який містить Додаток 5, в якому затверджено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед яких зазначено рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин тощо. В зв`язку з вищенаведеним заявник змушений звернутися до суду із даною заявою.

Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

02.10.2024 до суду надійшла письмова заява представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в якій останній просив проводити розгляд справи без їх участі, позов підтримав.

10.10.2024 представник заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника військової частини НОМЕР_1 у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що батько заявника у справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший лейтенант, начальник медичної служби начальник медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , прийнятий на військову службу 24.02.2022 зник безвісти в період з 27.02.2022 по 27.03.2022 на території міста Ізюм Харківської області та населеного пункту Яремівка Харківської області (а.с.17).

Згідно виписки з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_4 п.5.2 11.00 Група військовослужбовців, що вийшла з м. Ізюм, зайняла оборону в н.п. Мала Комишуваха на фермі. Під час артилерійського обстрілу відбулося пряме попадання ворожого снаряду в комплект боєприпасів. В результаті обстрілк (за словами свідка солдата ОСОБА_5 ) отримав поранення несумісні із життям ОСОБА_2 » (а.с.22).

18.06.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення обставин та причин, що призвели до зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_2 (а.с.24).

Згідно акту службового розслідування вважати старшого лейтенанта ОСОБА_6 таким, що зник безвісти після авіаційних ударів та обстрілів ворожої артилерії міста Ізюм та населеного пункту АДРЕСА_1 , у період з 27.02.2022 по 27.03.2022 (а.с.28-29).

30.06.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №41 «Про результати службового розслідування» було визначено вважати старшого лейтенанта ОСОБА_6 таким, що зник безвісти після авіаційних ударів та обстрілів ворожої артилерії міста Ізюм та населеного пункту АДРЕСА_1 , у період з 27.02.2022 по 27.03.2022. Службове розслідування вважати завершеним (а.с.30-31).

Із заявою до Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_7 звернулась 15 липня 2022 року. Дані про зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , занесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с.18-19).

Заявник є сином ОСОБА_2 і має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Водночас 16.05.2024 Постановою КМУ №560 було затверджено «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який містить Додаток 5, в якому затверджено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед яких зазначено рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин тощо.

Як вбачається з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань, 15.07.2022 до Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області звернулася ОСОБА_7 із заявою, про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , у званні старшого лейтенанта, на посаді лікаря, перебуваючи у зоні ведення бойових дій внаслідок військової агресії рф, у місті Ізюм Харківської області, востаннє виходив на зв`язок 09.03.2022, після чого перестав виходити на зв`язок, та місце перебування останнього невідоме (а.с.18).

Відповідно до інформації, яка міститься в сповіщенні сім`ї №4141, старший лейтенант начальник медичної служби ОСОБА_2 , 1963 року народження, зник безвісти в період з 27.02.2022 по 27.03.2022 на території міста Ізюм харківської області та населеного пункту Яремівка Харківської області (а.с.17).

Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахується особою, яка зникла (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с.19).

Таким чином, батько заявника визнаний таким, що зник безвісті під час бойових дій, при цьому, встановлення факту зникнення безвісти його батька за особливих обставин, йому необхідно з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, значених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно із ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Частиною другою статті 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Відповідно до ч.3 ст.43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 3 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст.306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Досліджені судом письмові докази дають підстави вважати, що ОСОБА_2 зник безвісти після авіаційних ударів та обстрілів ворожої артилерії міста Ізюм та населеного пункту Яремівка Донецької області, у період з 27.02.2022 по 27.03.2022 і таке зникнення безвісти останнього пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцем перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 258-259, 264-265, 268, 315, 319, 354 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту зникнення безвісти особи за особливих обставин - задовольнити.

Визнати громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зниклим безвісти за особливих обставин, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.М. Задорожна