Справа № 201/2900/24
Провадження № 2/201/2013/2024
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду

і відкриття провадження

20 травня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

19.04.2024р. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації, залишено без руху.

З метою усунення недоліків, 16.05.2024р. представник позивача ОСОБА_3 (яка діє на підставі ордеру № АН 1075626 від 21.06.2023р.) подала до суду клопотання про зменшення сплати розміру судового збору, посилаючись на те, що позивач не має можливості сплатити судовий збір у повному обсязі, оскільки він є пенсіонером та інвалідом третьої групи, в країні війна, яка дужу впливає на фінансовий стан громадян. На підтвердження вказаного надала до суду пенсійне посвідчення позивача (інвалідність 3-ої групи) та виписку з акту огляду МСЕК.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України). Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р. №10, роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

При цьому, питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи надані позивачем докази, суддя вважає за можливе відстрочити позивачу сплату судового збору до моменту винесення судом рішення по справі.

Спір у справі виник між позивачем ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом спору є припинення права особи на частку в житловому будинку.

Підсудність справи визначена згідно з положеннями ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Розгляд справи відбуватиметься за загальними правилами позовного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою: http://court.gov.ua/fair/.

Враховуючи, що підстав для повернення позивачці позовної заяви, відмови у відкритті провадження не встановлено, керуючись ст. ст. 30, 187, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації, - до ухвалення судового рішення у справі.

Прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у цивільній справі № 201/2900/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації.

Призначити проведення підготовчого засідання у справі на 11 год. 40 хв. 18 червня 2024 року, про що повідомити сторони.

Відповідач має право подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи мають бути надані суду. Форма та зміст відзиву передбачені ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 199 ЦПК України, позивач та відповідач в п`ятиденний строк з моменту отримання відповідно відзиву та відповіді на відзив мають право подати до суду відповідь на відзив та заперечення.

Копію ухвали надіслати сторонам. Відповідачу разом з копією ухвали про відкриття провадження направити копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Наумова