Справа № 930/1918/24
Провадження № 2/930/733/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Андрушак Л.П.

учасників справи: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матір`ю та визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективної власності бувшого КСП «Світанок» на території Вовчоцької сільської ради Вінницької області, розміром 2,2087 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом, право на яку мала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи позов тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Криуляни Республіка Молдова, де на той час працювали її батьки. ЇЇ батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Батьки проживали у незареєстрованому шлюбі.

Після смерті матері відкрилася спадщина, на належне їй майно, а саме на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності бувшого КСП «Світанок» на території Вовчоцької сільської ради Вінницької області, розміром 2,2087 в умовних кадастрових гектарах.

Окрім неї, після смерті матері залишився спадкоємиць ще її рідний брат ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На даний час, окрім неї спадкоємців після смерті матері не залишилося, з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, вона звернулася до нотаріальної контори, проте нотаріус повідомив, про неможливість вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють факт її з матір`ю родинних відносин.

Так, її свідоцтво про народження було втрачене і вона позбавлена можливості взяти його дублікат, адже була народжена в м. Криуляни Республіка Молдова, а тому нотаріусом їй було рекомендовано, звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Крім того нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину, адже в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, та їй було рекомендовано для вирішення вказаного питання звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Брацласвської селищної ради до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність представника селищної ради, позов визнає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , надала суду покази, що проживала а одному селі та добре знала покійних матір, батька та брата позивачки. Підтвердила, що покійна ОСОБА_3 , дійсно була матір`ю позивачки, так вони переїхали в село з Молдови, наскільки їй відомо то позивачка народилася в Молдові.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , надала суду аналогічні покази.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: копію виписки з по господарської книги Вовчоцької сільської ради 1986-1990 роки № 3172 від 23.07.2024, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , копію розпорядження Немирівської РДА від 27.09.2004 № 336 «Про затвердження схеми поділу, проекту організації території земельних часток (паїв), технічної документації про передачу земельних часток (паїв) у власність та видачу громадянам державних актів на право власності на земельні ділянки на території Вовчоцької сільської ради»; копію додатку 1 до розпорядження голови райдержадміністрації, від 27.09.2004 № 336, яким встановлено список громадян, яким передано у власність земельні частки (паї) для ведення особистого селянського господарства; заслухавши представника позивача, допитавши свідків покази яких є чіткими, послідовними, логічними і узгоджуються між собою щодо обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і підлягають доказуванню у даному випадку та враховуючи заяву відповідача про визнання позову, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Пунктом 7 вищезгаданої постанови встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, особа може звертатись до суду з позовом про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно розпорядження Немирівської РДА від 27.09.2004 № 336 «Про затвердження схеми поділу, проекту організації території земельних часток (паїв), технічної документації про передачу земельних часток (паїв) у власність та видачу громадянам державних актів на право власності на земельні ділянки на території Вовчоцької сільської ради». У додатку 1 до розпорядження голови райдержадміністрації, від 27.09.2004 № 336, яким встановлено список громадян, яким передано у власність земельні частки (паї) для ведення особистого селянського господарства. До цього списку входить ОСОБА_3 , площа земельної ділянки 2.2087 га.

Абзацом 3 ч.2 ст.2 зазначеного закону встановлено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), серед іншого, також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, зі змінами станом на 01.07.2014 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) є виданим державою документом, що підтверджує наявність у особи права на земельну частку (пай). Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Маючи земельну частку (пай), її власник може вимагати виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) з видачею державного акту на право власності на землю (свідоцтва про право власності на земельну ділянку). Для виділення земельної частки (паю) в натурі потрібно, щоб її власник виявив таке бажання шляхом подання до відповідної ради заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі.

16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) із земель колективної власності бувшого КСП «Світанок» на території Вовчоцької сільської ради Вінницької області, розміром 2,2087 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом, право на яку мала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складення повного судового рішення 27.08.2024.

Суддя: С.М. Науменко