Справа № 296/888/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

16 вересня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді - Петровської М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дзюман О.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління житлового господарства Житомирської міської ради про визнання дій та рішення про відмову у розгляді заяви про приватизацію житла незаконними, визнання права на приватизацію житла та зобов`язання провести приватизацію житла, -

встановив:

08.02.2022 ОСОБА_2 звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із вказаним позовом та просить:

- визнати незаконними дії і рішення управління житлового господарства Житомирської міської ради про відмову у розгляді заяви про приватизацію житла - ізольованої кімнати 13,9 кв.м. у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 ;

- визнати право на приватизацію вказаного житла без копії ордеру;

- зобов`язати управління житлового господарства Житомирської міської ради провести приватизацію житла: вчинити необхідні дії по передачі у приватну власність ізольованої кімнати 13,9 кв.м. у квартирі спільного заселення № 60 державного житлового фонду по АДРЕСА_2 у відповідності до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" без надання копії ордеру.

Позов мотивований тим, що з 1985 року позивач проживає у трикімнатній квартирі спільного заселення в ізольованій кімнаті площею 13,9 кв.м за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Ця кімната виділена їй як особі з інвалідністю І групи в період роботи у Житомирському виробничому швейному об`єднанні «Полісянка» і була предметом договору найму відповідно до статті 63 ЖК України. 28 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до начальника управління житлового господарства Житомирської міської ради ОСОБА_3 із заявою, у якій просила оформити передачу у приватну власність кімнати в комунальній квартирі АДРЕСА_1 на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». До заяви вона також приєднала звернення до Житомирського міськвиконкому і державного архіву Житомирської області про надання копії ордеру на житло. Листом від 06 жовтня 2021 року Житомирський виконком повідомив позивача про те, що облікові справи зберігаються протягом 5-ти років після одержання громадянами жилих приміщень відповідно до пункту 24 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, корінці ордерів як документи суворої звітності у міськвиконкомі також відсутні у зв`язку зі скасуванням відповідної постанови Кабінету Міністрів України. У відповіді держархіву від 18 листопада 2021 року вказано, що рішень про виділення позивачу житла не виявлено, а ордери на зберігання не надходили. Листом відповідача від 10 січня 2022 року № 1-1770 зазначена заява про передачу житла у порядку приватизації не була прийнята до розгляду, позивачу відмовлено у приватизації житла з тих підстав, що всупереч вимогам Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян вона не надала копію ордера на житлове приміщення. Вважає, що така відмова відповідача є незаконною, оскільки житловим законодавством, зокрема Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», не передбачено обов`язковості подання копії ордера для приватизації житла. Натомість, закон пов`язує право осіб на приватизацію житла не із наявністю ордера, а з постійним проживанням у жилому приміщенні.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 04.04.2023, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 16.05.2023, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10.01.2024 скасовано рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04.04.2023 та постанову Житомирського апеляційного суду від 16.05.2023, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В постанові від 10.01.2024 Верховний Суд вказав на наступні підстави скасування судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції:

- суд першої інстанції не звернув уваги, що відзив на позовну заяву управління житлового господарства Житомирської міської ради (відповідача у справі), яке є самостійною юридичною особою, підписаний ОСОБА_4 , яка займає посаду головного спеціаліста, юрисконсульнсульта відділу правового забезпечення документообігу юридичного департаменту Житомирської міської ради, без надання доказів на підтвердження повноважень здійснювати самопредставництво цієї юридичної особи, зокрема, підписувати відзив;

- суд першої інстанції не врахував, що самопредставництво органу місцевого самоврядування у цивільному судочинстві можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень;

- суд першої інстанції, прийнявши відзив, підписаний неуповноваженою особою, необґрунтовано послався при ухваленні рішення на докази, додані до цього відзиву;

- суди не врахували, що позивач оскаржує дії і рішення відповідача про відмову у розгляді заяви про приватизацію житла саме з підстав ненадання копії ордера на житлове приміщення, а не з підстав віднесення спірної квартири до службового житла. Поза увагою судів попередніх інстанцій залишилося те, що підставою для відмови у розгляді заяви позивача про приватизацію житла відповідач не зазначив віднесення спірної квартири до службового житла, а вказав іншу підставу ненадання копії ордера на житлове приміщення. У позовній заяві позивач висловила незгоду з відмовою у розгляді її заяви про приватизацію з мотивів відсутності копії ордера, відображеною у листі відповідача від 10 січня 2022 року;

- у порушення норм процесуального права суди не розглянули позовні вимоги із заявлених ОСОБА_2 підстав. Суди не звернули уваги на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи №296/888/22 визначено суддю Корольовського районного суду м. Житомира Петровську М.В.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира прийнято до провадження цивільну справу №295/888/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

17.05.2024 від позивачки надійшли додаткові пояснення, в яких просила розглянути справу відповідно до заявлених позовних вимог та на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Ухвалою суду від 03.06.2024, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, витребувано докази з Управління житлового господарства Житомирської міської ради.

Ухвалою суду від 03.07.2024, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, у вказаній вище справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 16.09.2024 позивачка не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 03.09.2024. В заяві від 11.09.2024 просила прийняти рішення по справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що згідно рішення виконкому Міськради № 785 від 11.10.1966, додатку № 1 до нього у вигляді Списку робітників і службовців для заселення житлового будинку по АДРЕСА_3 , який наразі відповідає будинку в АДРЕСА_2 , - квартира АДРЕСА_4 вказаного будинку вказана як службова. Квартиру АДРЕСА_1 , неможливо приватизувати, оскільки вона не виключена з числа службових в порядку, визначеному Постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37 «Про службові жилі приміщення». Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в квартиру позивач була заселена з іншою особою ОСОБА_5 , та займає ізольовану кімнату площею 13,9 кв.м. Також відсутні відомості щодо власника даної квартири та відомості, на чиєму балансі перебуває спірна квартира.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Житомирської міської Ради депутатів трудящих №785 від 11.10.1966 вирішено надати квартири громадянам м. Житомира в новому житловому будинку по АДРЕСА_5 ) згідно додатку № 1, відповідно до якого квартиру АДРЕСА_6 рахувати службовою з видачею ордера швейної фабрики № І.

З 19.12.1985 ОСОБА_2 почала проживати у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_5 , що стверджується довідкою ТОВ УК "Полісся" від 10.12.2021 № 190/2, довідкою Управління ведення реєстру ТГ Житомирської міськради від 27.07.2021 № 10-14/10144.

У відповідності до довідки № 3-668 від 15.07.2021, виданої начальником Управління житлового господарства Житомирської міської ради, ОСОБА_2 не використала право на приватизацію.

06.10.2021 (вх.449із) ОСОБА_2 звернулась до Житомирського міськвиконкому із запитом на отримання публічної інформації, у якому, з метою приватизації житла, просила надати їй: копію рішення міськвиконкому від 1985 року про надання їй квартири АДРЕСА_7 ); копію корінця ордера, який видано для заселення у квартиру.

Листом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_6 від 11.10.2021 № 28/Б-449із3026 ОСОБА_2 повідомлено про відсутність корінця ордера у виконавчому комітеті та про необхідність звернення до Державного архіву Житомирської області для отримання витягу з рішення в частині надання квартири.

Згідно листа Державного архіву Житомирської області № Б-5965/04 від 18.11.2021, відомостей за 1985 рік про надання квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_2 не виявлено, а ордери на отримання квартир за 1985 рік до архіву не надходили.

28.12.2021 ОСОБА_2 звернулась до начальника Управління житлового господарства міської ради із заявою, в якій просила оформити передачу в приватну власність кімнати у комунальній квартирі АДРЕСА_1 , яку вона займає на умовах найму, згідно із Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

До заяви нею додано: копію паспорту; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію пенсійного посвідчення; копію довідки № 3-668 від 15.07.2021; копію довідки від 10.12.2021 № 190/2; копію довідки від 27.07.2021 № 10-14/10144; копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копію запиту від 06.10.2021; копію листа від 11.10.2021 № 28/Б-449із3026; копію листа № Б-5965/04 від 18.11.2021 із заявою.

Листом начальника Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 10.01.2022 № 1-1770 (на заяву від 28.12.2021) ОСОБА_2 повідомлено про те, що питання приватизації квартири АДРЕСА_1 не може бути прийнято до розгляду, оскільки не надано копію ордера на квартиру.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2024, довідка № 385266429, відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , - відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 345 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

За змістом ч.1 та ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» , приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

У відповідності до п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства

з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, громадянин подає до органів приватизації такі документи:

заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;

копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;

копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);

довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;

технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;

копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;

документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);

заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Отже, з системного аналізу норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, слід дійти висновку, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами і до числа уповноважених на це установ суд не належить, оскільки не наділений повноваженнями на прийняття рішення про приватизацію квартири.

Щодо вимоги визнати незаконними дії і рішення управління житлового господарства Житомирської міської ради про відмову у розгляді заяви про приватизацію житла - ізольованої кімнати 13,9 кв.м. у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 .

Як встановлено із відповіді начальника Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 10.01.2022 № 1-1770 (на заяву від 28.12.2021), у розгляді питання про приватизацію житла за заявою ОСОБА_2 було відмовлено із посиланням на відсутність наданого позивачкою ордеру на спірну квартиру.

Разом з тим, слід зазначити, що у відповідності до приписів ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, Управління житлового господарства Житомирської міської ради, отримавши заяву ОСОБА_2 від 28.12.2021 з додатками, було зобов`язано розглянути питання про приватизацію житла та за результатами розгляду заяви прийняти рішення про відмову або задоволення такої заяви, чого зроблено не було.

Крім того, слід зазначити, що відмова відповідача у розгляді заяви з посиланням на необхідність подання копії ордеру на квартиру АДРЕСА_1 , який у відповідності до листів Державного архіву Житомирської області № Б-5965/04 від 18.11.2021 та заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_6 від 11.10.2021 № 28/Б-449із3026 відсутній, та, відповідно, не міг бути поданий позивачкою, є протиправною, оскільки ОСОБА_2 вселилась до квартири, зареєстрована і постійно проживає в ній з 1985 року, законність її проживання відповідачем не оспорена.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19 (провадження № 61-2708св20) вказано, що «висновки суду щодо обґрунтованості відмови ОСОБА_1 у приватизації зумовлені лише відсутністю в останнього ордеру на зазначену квартиру. При цьому, апеляційний суд не надав жодної оцінки тому, що позивач вселився до квартири АДРЕСА_1 на підставі відповідного рішення міської ради, зареєстрований і постійно проживає в ній з 2005 року та несе витрати з її утримання, законність його проживання відповідачем не оспорена, вимоги про усунення перешкод у користуванні спірним житлом відповідач протягом усього часу проживання позивача не заявляв. Окрім того, суд не звернув увагу на те, що іншого житла позивач не має, що свідчить про те, що він має достатні та триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання, а зазначене житлове приміщення є в цілому його «житлом» у розумінні статті 8 Конвенції».

За таких обставин, оскільки рішення по суті заяви ОСОБА_2 відповідачем прийнято не було, суд дійшов висновку про протиправність відмови Управління житлового господарства Житомирської міської ради у розгляді заяви ОСОБА_2 про приватизацію житла, оформлену листом від 10.01.2022 № 1-1770, та задоволення позову в цій частині.

Щодо вимог позивачки визнати право на приватизацію вказаного житла та зобов`язати управління житлового господарства Житомирської міської ради провести приватизацію житла, то вказані вимоги є передчасними, оскільки, як вже встановлено судом, позивачці було відмовлено у розгляді заяви про приватизацію житла та не прийнято рішення по суті заяви.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що рішенням виконкому Житомирської міської Ради депутатів трудящих №785 від 11.10.1966 квартира АДРЕСА_8 ) є службовою з видачею ордера швейної фабрики № І.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових.

Відповідно до статті 118 Житлового кодексу України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

При цьому, згідно п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР

від 4 лютого 1988 р. № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо

відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням

загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Рішення про виключення спірної квартири зі складу службових в матеріалах справи відсутнє.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З метою ефективного захисту порушених прав, суд може втрутитися в адміністративний розсуд суб`єкта владних повноважень, коли останній наділений дискреційними повноваженнями, й зобов`язати його прийняти рішення без проведення необхідної процедури в тому випадку, якщо буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт публічної адміністрації у відповідь - необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

За таких обставин, визнання судом права на приватизацію спірного житла та зобов`язання управління житлового господарства Житомирської міської ради провести приватизацію житла за відсутності рішення відповідача, прийнятого у відповідності до ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», та без проведення необхідної процедури виключення жилого приміщення з числа службових буде втручанням у дискреційні повноваження Управління житлового господарства Житомирської міської ради.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління житлового господарства Житомирської міської ради (10014, м.Житомир. м-н С.П.Корольова, 4/2, ) про визнання дій та рішення про відмову у розгляді заяви про приватизацію житла незаконними, визнання права на приватизацію житла та зобов`язання провести приватизацію житла, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління житлового господарства Житомирської міської ради у розгляді заяви ОСОБА_2 про приватизацію житла, оформлену листом від 10.01.2022 № 1-1770.

В решті вимог позовної заяви - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 30.09.2024.

Суддя М. В. Петровська