Справа № 302/1494/24
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю секретаря судового засідання Липей В.В.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гренджа В.Ю., до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

10.10.2024 року представник позивача адвокат Гренджа В.Ю. в його інтересах подала суду вищенаведений позов, який обґрунтовано таким. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 . Ще раніше за матір позивача померла його бабуся по материнській лінії ОСОБА_3 , а саме 10.12.1996 року. ОСОБА_2 постійно проживала спільно однією сім`єю разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько ОСОБА_2 ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 належали на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 0,60 га в урочищі «Біля хати», з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, та житловий будинок під АДРЕСА_1 . А, ОСОБА_2 , мешканці АДРЕСА_1 , належали на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 0,7070 га в урочищі «Мигалейків верх», з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 023759 (оригінал державного акту втрачено). На час смерті ОСОБА_3 разом з нею проживали та були зареєстровані, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , 1940 р.н., - дочка, та ОСОБА_1 , 1964 р.н., - внук. За життя ОСОБА_3 заповітного розпорядження не залишила. Мати позивача ОСОБА_2 , 1940 р.н., вважається єдиним належним спадкоємцем першої черги по закону, яка прийняла спадщину за померлою матір`ю ОСОБА_3 . До спадкового майна померлої ОСОБА_2 , 1940 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить майно належне за життя її померлій матері ОСОБА_3 , а саме: земельна ділянка загальною площею 0,60 га, що знаходяться в селі Верхній Студений в урочищі «Біля хати», за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які належали ОСОБА_3 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025662; житловий будинок під АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0,7070 га, розташовані в урочищі «Мигалейків верх» с.В.Студений, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які належали ОСОБА_2 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 023759. За життя ОСОБА_2 заповітного розпорядження не залишила. На час смерті, ОСОБА_2 , яка була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , разом з нею, у будинку проживав, але не був зареєстрований, тільки позивач ОСОБА_1 , 1964 р.н., - син померлої. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.05.2024 року, справа № 302/508/24, встановлено факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , 1940 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері позивача ОСОБА_2 відкрилася спадщина на нерухоме майно померлої. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , 1940 р.н., оскільки на час смерті фактично, постійно, більше шести місяців проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем, та протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовився від прийняття спадщини. Спадкове майно ОСОБА_2 не є спірним. Однак, ОСОБА_5 , приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області, на вимогу представника позивача ОСОБА_6 , виніс постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно яких представнику позивача відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки загальною площею 0,60 га, які знаходяться на території Н.Студенівської сільської ради Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області, що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , та на земельні ділянки загальною площею 0,7070 га, які знаходяться на території Н.Студенівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, оскільки на це спадкове майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна, а також відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки ОСОБА_2 з ОСОБА_3 . З огляду на вищенаведене, позивач просить визнати за ним право власності на вищенаведене нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.10.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Позивач та його представник-адвокат Гренджа В.Ю. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак остання подала суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності з позицією підтримки позову.

Відповідач Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області в особі сільського голови на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо задоволення позову.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

Мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Воловець Воловецького району Закарпатської області у віці 73 років, про що виконкомом Нижньостуденівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис №9, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Мати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.В.Студений Міжгірського району Закарпатської області у віці 83 років, про що Н.Студенівською сільрадою в книзі реєстрації актів про смерть 12.12.1996 року зроблено запис №27, що вбачається з архівних довідок №,№ Г-1362/01-17, Г-1609/01-17 від 23.08.2024, 22.10.2024 Державного архіву Закарпатської обласної військової адміністрації Закарпатської області, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Чоловік ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з архівної довідки № Г-1609/01-17 від 22.10.2024 Державного архіву Закарпатської обласної військової адміністрації Закарпатської області, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Згідно з довідкою Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області №362 від 16.04.2024 року померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , 1913 р.н., була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , разом з нею на момент її смерті у будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1940 р.н., -дочка; ОСОБА_1 , 1964 р.н., - онук.

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповітів не залишила, що вбачається з витягу зі Спадкового реєстру №76653590 від 17.04.2024 року.

Спадкові справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заводилися, а свідоцтва про право на спадщину - не видавалися, що вбачається з витягу зі Спадкового реєстру №76653616 від 17.04.2024 року.

Згідно з довідками №,№361, 957 від 16.04.2024, 23.09.2020 року померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , разом з нею на момент її смерті проживав, однак не був зареєстрований син ОСОБА_1 , 1964 р.н.

Згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області у справі №302/508/24 від 31.05.2024 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , 1940 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини до майна померлої матері ОСОБА_2 , 1940 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 . Це рішення суду набрало законної сили 02.07.2024 року.

За життя померла ОСОБА_2 , 1940 р.н., заповітів на випадок своєї смерті не залишала, що вбачається з витягу з Спадкового реєстру №76653466 від 17.04.2024.

02.08.2024 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. заведено спадкову справу №72786517 (номер у нотаріуса 98/2024) за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77859854 від 02.08.2024.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №147/02-31 від 02.08.2024 року приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. спадщину до майна померлої ОСОБА_2 . ОСОБА_1 прийняв шляхом постійного спільного проживання з померлою ОСОБА_2 на момент її смерті; із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, у встановлений законом строк, ніхто інший не звертався, однак нотаріус постановив відмовити у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це спадкове майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №197/02-31 від 30.09.2024 року приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. він відмовив у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 на земельні ділянки загальною площею 0,60 га., які знаходяться на території Н.Студенівської сільської ради Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області, що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та на земельні ділянки загальною площею 0,7070 га., знаходяться на території Н.Студенівської сільської ради Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області, оскільки на це спадкове майно відсутні правоустановчі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна, відсутні витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки та відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки ОСОБА_2 з ОСОБА_3 .

Згідно з випискою з погосподарської книги №363 від 16.04.2024 року, яка видана Пилипецькою сільрадою Хустського району Закарпатської області, власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , який побудовано в 1942 році, була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сільрадою свідоцтва про право власності на цей житловий будинок не видавалось.

Згідно з довідкою КП «Міжгірське БТІ» №80 від 16.05.2024 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який виготовлений на замовлення ОСОБА_1 КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради станом на 10.05.2024 року, цей будинок побудований у 1942 році, поряд з ним розташовані сарай та вбиральня. Згідно експлікації приміщень будинку садибного типу будинок являє собою одноповерхову будівлю, що складається з : коридору 8,15 м.кв; кухні-9,19 м.кв; двох житлових кімнат по 14, 72 та 11,44 м.кв; кладової-7,01 м.кв; загальна площа будинку становить 50,51 м.кв, з неї основна- 26,16 м.кв, а допоміжна-24,35 м.кв.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №025662 від 12.03.1996 року ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 , на підставі рішення Н.Студенівської сільради народних депутатів 9 сесії 22 скликання 14.12.1995 року їй було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,60 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Н.Студенівської сільради для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства; цей акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №67. Ця земельна ділянка складається з двох автономних земельних ділянок, розташованих в урочищі «Біля хати» площею 0,2052 га, та площею 0,3948 га.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №023759 від 30.07.2003 року ОСОБА_2 , мешканці АДРЕСА_1 , на підставі рішення Н.Студенівської сільради народних депутатів 8 сесії 24 скликання 06.04.2003 року їй було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,7070 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Н.Студенівської сільради для ведення особистого селянського господарства; цей акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №221. Ця земельна ділянка складається з двох автономних земельних ділянок, розташованих в урочищі «Мигалейків верх» площею 0,7040 га, та площею 0,0030 га.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1223 ЦК України передбачено:

- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_3 заповітного розпорядження не залишила. Спадщину за майном померлої ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_2 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , 1940 р.н., шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, ОСОБА_5 , приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області, виніс постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно яких позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки загальною площею 0,60 га, які знаходяться на території Н.Студенівської сільської ради Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області, що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , та на земельні ділянки загальною площею 0,7070 га, які знаходяться на території Н.Студенівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, оскільки на це спадкове майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна, а також відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки ОСОБА_2 з ОСОБА_3 .

Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановами приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і ці постанови унеможливлюють оформлення ним спадщини у позасудовому порядку.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат між сторонами

Суд враховує те, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 6723 грн 95 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить грошову суму 3 361 грн 98 коп.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , 1940 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на нерухоме майно:

- житловий будинок під реєстраційним номером АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,60 га, яка розташована на території колишньої Нижньостуденівської сільської ради, урочище «Біля хати», цільове призначення для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка складається з двох автономних земельних ділянок площами: 0,2052 га, та 0,3948 га, зазначені в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025662, виданого 12.03.1996 року Н.Студенівською сільською радою на ім`я ОСОБА_3 , мешканки АДРЕСА_1 , на підставі рішення Н.Студенівської сільської ради народних депутатів 9 сесії 22 скликання від 14.12.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 67;

- земельну ділянку загальною площею 0,7070 га, яка розташована на території колишньої Нижньостуденівської сільської ради, урочище «Мигалейків верх», цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох автономних земельних ділянок площами: 0,0030 га, та 0,7040 га, зазначені в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 023759, виданого 30.07.2003 року Н.Студенівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_1 , на підставі рішення Н.Студенівської сільської ради народних депутатів 8 сесії 24 скликання від 06.04.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 221.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить суму 3 361 грн 98 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка