Провадження №: 2-п/755/63/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2024 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В.,

учасники цивільного процесу:

заявник (відповідач у цивільній справі) - не з`явилась, представник заявника - адвокат Марченко Г.І., заінтересована особа (позивач у цивільній справі) - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, ухваленого 12 квітня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

12 квітня 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

14 травня 2024 року відповідач ОСОБА_2 , діючи через представника - адвоката Марченко Г.І., звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року, мотивуючи свою позицію тим, що відповідач не булав обізнана про звернення позивача з позовом до суду про розірвання шлюбу, не отримувала ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовом та долученими до нього додатками, тому не мала змоги висловити свою позицію щодо підстав позову, подати відзив на позов, тому просить скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду.

Представника - адвокат Марченко Г.І. в судовому засіданні просила задовольнити заяву про перегляд заочного рішення, скасувати судове рішення, призначити справу до розгляду по суті з викликом сторін для з`ясування фактичних обставин, перевірки їх належними доказами, які має долучити відповідач на спростування позиції позивача щодо припинення між подружжям сімейно-шлюбних відносин, їх взаємовідносин в сім`ї та участі у вихованні дітей, наголосила, що відповідач не була обізнана про розгляд даного спору в суді, оскільки тривалий час проживає за кордоном, не мала змоги скористатись своїм правом подати відзив на позов та долучити докази, які підтверджують фінансове становища подружжя, наявність не погашених боргових зобов`язань, які забезпечені іпотекою, ці обставини мають бути з`ясовані судом та безпосередньо впливають на прийняття рішення стосовно підстав припинення шлюбу.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні висловив свою заперечення щодо підстав для перегляду заочного рішення, просив заяву залишити без задоволення, а ухвалене судом заочне рішення без змін, наголосив, що прийняте ним особисто рішення про припинення шлюбу та звернення з цим позовом до суду є виваженим та свідомим, оскільки відповідач тривалий час проживає за кордоном, влаштовує своє особисте життя, задовольняючи власні потреби та забаганки, при цьому молодша донька проживає з позивачем, старший син живе за кордоном, на даний час досяг повноліття, працює та забезпечує себе матеріально. Дійсно позивач декілька разів звертався з позовом про розірвання шлюбу, однак внаслідок умовлянь відповідача та даних нею обіцянок забирав подані до суду заяви, будучи впевненим про зміну поведінки відповідача та її ставлення до нього особисто, однак все виявилось марним, наразі поновлювати сімейно-шлюбні відносини він наміру не має, ухвалене судове рішення про припинення шлюбу набрало законної сили, відповідач був обізнаний про розгляд справи, свідомо не з`являвся в судові засідання, тому розцінює звернення відповідача із заявою про скасування заочного рішення як маніпулювання та продовження здійснення психологічного тиску на позивача, категорично заперечує проти скасування заочного рішення.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, надавши належну оцінку наведеним сторонами доводам та запереченням щодо підстав для скасування заочного рішення, суд приходить до наступних висновків.

07 грудня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, дата першого судового засідання - 19 січня 2024 року 11.20 година

В ухвалі суду про відкриття провадження у цивільній справі визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

В межах визначеного судом строку, відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позов та долучити докази на спростування заявлених вимог, інших заяв (клопотань) до суду не подавав.

19 січня 2024 року, 23 лютого 2024 року, 22 березня 2024 року, 12 квітня 2024 року сторони в судові засідання не з`явились, про дату слухання справи повідомлялись належним чином, позивач скористався правом подати заяву про розгляд справи у його відсутність, висловив свою позицію на підтримку заявлених вимог, просив позов задовольнити.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона у справі, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Виходячи з положень статті 281 Цивільного процесуального кодексу України, яким регламентовано порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи підстави скасування заочного рішення, відповідач посилається на наступне, що вона, як відповідач у справі, не була обізнана про звернення позивача з позовом до суду, не отримала ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовом та долученими до нього додатками, тому не мала змоги висловити свою позицію щодо підстав позову, подати відзив на позов, тому просить скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду по суті з повідомленням (викликом) сторін.

Виходячи із загального обсягу доказів, які містять в матеріалах цивільної справи, відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи шляхом направлення ухвали про відкриття разом з позовною заявою та долученими до неї додатками за місцем його реєстрації - АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.21), доказів про зміну місця реєстрації (проживання) відповідач до цієї заяви не долучив.

В матеріалах справи міститься докази про доставку електронного листа одержувачу ОСОБА_2 на електронну адресу, вказану у позовній заяві, документ доставлено до електронної скриньки 23 січня 2024 року 16:34:51. (а.с.32)

В той же час, викладені в заяві доводи та обставини у своїй сукупності не можуть слугувати належними доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки викладені факти являються по суті запереченнями відповідача у справі та висловлюють позицію іншого подружжя щодо обставин спільного сумісного проживання подружжя та підстав їх припинення, викладених на користь самого відповідача.

За наведених обставин, суд приходить до висновків, що доводи відповідача щодо підстав для скасування заочного рішення ґрунтуються на припущеннях, оскільки до заяви не долучено жодного письмового доказу на спростування заявлених позовних вимог, які викладено у позовній заяві, відповідач обмежився лише викладенням власних міркувань та припущень щодо підстав звернення позивача з цим позовом до суду та переоцінки наявних у справі доказів, які досліджено судом та покладено в основу судового рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, ухваленого 12 квітня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, є не обґрунтованою, підстав для задоволення цієї заяви судом не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись статями 284, 287, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, ухваленого 12 квітня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленого цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я