Справа № 352/1100/24
Провадження № 2/352/417/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в :

Позивачка 01.04.2024 звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 грн щомісяця, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення 23 років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; та на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 5000 грн щомісяця, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення 23 років.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що в зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час шлюб між ними розірвано, сина ОСОБА_5 залишено проживати з нею. Дочка ОСОБА_6 з 2022 року навчається на 2 курсі в Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника на факультеті управління спеціальності 281 Публічне управління та адміністрування. Відповідач не надає жодного матеріального утримання дітям, чим порушується право дітей на належний рівень життя, необхідний для їх гармонійного розвитку. 25.07.2023 вона уклала новий шлюб, у якому народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки вона знаходиться в декретній відпустці і не має змоги працювати та отримувати заробітну плату, її декретних коштів не вистачає для забезпечення потреб дітей. Відповідач на утриманні інших дітей не має, є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, в поданому суду клопотанні просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, щодо заочного розгляду даної справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 09.05.2024, у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву.

За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Установлено, що в зареєстрованому шлюбі сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є повнолітньою на даний час, та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2022 шлюб між сторонами розірвано, малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю.

Повнолітня дочка ОСОБА_6 на даний час навчається на другому курсі освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, що підтверджується довідкою від 06.15/21 від 02.02.2024 (а.с.8).

В добровільному порядку питання щодо утримання дітей сторони не вирішили.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 Сімейного кодексу України закріплено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Зазначена норма встановлює рівний обов`язок обох батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, та визначення їх розміру має значення, зокрема, встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, в отриманні такої допомоги.

Отже стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання та в цей період потребують матеріальної допомоги батьків, є одним із способів захисту їх інтересів, таку допомогу, виходячи з рівного обов`язку батьків, повинні надавати як матір, так і батько.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України).

При визначені розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатного віку, в судове засідання не з`явився, зацікавленість щодо розгляду справи не проявив, доказів неспроможності сплати аліментів не подав, тому виходячи з наведених позивачкою доводів, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , аліменти у розмірі 3000 грн щомісячно до закінчення навчання або досягнення нею віку 23 років.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі наведеного, ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191, 199 СК України, керуючись ст.141, 263-265, 279, 282, 430 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 01 квітня 2024 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно до закінчення нею навчання, але не пізніше ніж до досягнення двадцяти трьох років, починаючи з 01 квітня 2024 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Повне судове рішення складено 10.06.2024.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ