СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/6837/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2024 р. до суду надійшла зазначена позовна заява, яку передано до провадження судді 07.11.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно положень ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 4, 51, 175 ЦПК України, обов`язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. У разі пред`явлення позову до неналежних відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі. Разом з тим, суд зобов`язаний роз`яснити позивачу його право заявити позов до належного відповідача.

Так, позивачем в якості відповідача зазначено Державу Російську Федерацію в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, натомість у позові не зазначено обґрунтувань та не викладено обставин щодо порушення прав позивача Міністерством юстиції Російської Федерації.

За таких умов позивачу слід визначитись з колом відповідачів у справі, оскільки пред`явлення позову до неналежного відповідача або не до всіх осіб, які мають бути відповідачами у справі, є окремою достатньою підставою для відмови у задоволенні позову навіть за умови доведення підстав позовних вимог.

Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У зв`язку з викладеним встановлено, що позивачем не дотримано вимог до оформлення позовної заяви, оскільки не зазначено доказів, що підтверджують обставини, на які позивач посилається у позові, а також не долучено зазначені докази до матеріалів справи.

Таким чином, позивачем має бути долучено до матеріалів позовної заяви докази, що підтверджують вказані обставини.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Оскільки підстави заявлених позивачем позовних вимог до Російської Федерації не є тотожними підставам, які зазначені у п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та які б в силу закону давали пільгу щодо сплати судового збору, такі вимоги підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру, зокрема, позивач просить стягнути з відповідача Російської Федерації моральну шкоду у розмірі - 1568455 грн 00 коп.

Згідно приписів п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1211 грн 20 коп. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 15140 грн 00 коп.

Як визначено у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн 00 коп.

Внаслідок чого позивачеві необхідно сплатити суму судового збору за подання фізичною особою позовної заяви за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 15140 грн 00 коп., який необхідно перерахувати на платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривня, які зазначені за відповідним посиланням: https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608/gromadyanam/tax/.

Вищенаведені недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержаннявимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, заявапідлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування шкоди залишити без руху надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків, який починає перебігати з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Ул`яновська