Справа № 195/1112/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
01.11.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді - Кондус Л.А., при секретарі - Дєєвої Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення останнього батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстровано 23.05.2009 у Хортицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 172. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_1 . Сімейні відносини між ними не склалися, тому рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2014 року їхній шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу їхні діти залишилися проживати з нею. Відповідач з моменту народження сина не визнає себе батьком ОСОБА_3 . Увесь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні і утриманні. Він не телефонує сину, не вітає з днем народження та з іншими святами, не дарує дитині подарунків. Відповідач взагалі не приймає участі у вихованні дитини, піклування, утриманні сина, не спілкується з ним, не цікавиться його станом здоров`я, духовним та фізичним розвитком. На сьогоднішній день дитині виповнилось 11 років, він не пам`ятає відповідача та не має до нього ніяких родинних почуттів, оскільки батько не навіщає дитину та не приймає участі у його вихованні та утриманні. Також в спілкуванні з нею син ніколи не питає про відповідача та не цікавиться ним.
Після розлучення з відповідачем, вона почала проживати у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком від якого народила дочку ОСОБА_6 , батько якої записаний на підставі ст. 135 СК України та сина ОСОБА_7 , батько якого записаний на підставі ст. 135 СК України.
Позивачка зазначає, що 18.05.2024 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , який є біологічним батьком її двох молодших дітей. Він піклується про її дітей, діти називають його батьком, між ними склалися дуже добрі родинні стосунки, які сприяють належному вихованню дітей.
Її теперішній чоловік ОСОБА_8 бажає усиновити її сина ОСОБА_3 , вихованням та утриманням якого він займається.
Батько дитини, ОСОБА_2 , до лікаря-педіатра з хлопчиком не звертався, здоров`ям сина не цікавився.
Згідно Психолого-педагогічної характеристики здобувача освіти 3-А класу Комунального закладу "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2ЗОР ОСОБА_3 закінчив 3 клас за програмою для дітей з інтелектуальними порушеннями легкого ступеня. Навчанням та вихованням хлопця займаються тільки мати та вітчим.
Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, та просить ухвалити рішення на розсуд суду, заперечень проти позову не надано.
Третя особа - орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, заперечень проти позову не надано.
За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 23.05.2009 у Хортицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 172. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_1 . Сімейні відносини між ними не склалися, тому рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2014 року їхній шлюб було розірвано (а.с.16). Після розірвання шлюбу їй залишено прізвище ОСОБА_1 . Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Після розірвання шлюбу їхні діти залишилися проживати з позивачкою. Відповідач з моменту народження сина не визнає себе батьком ОСОБА_3 . Увесь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні і утриманні.
18.05.2024 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 (а.с.17), який є біологічним батьком її двох молодших дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19), ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18), батько яких записаний на підставі ст. 135 СК України. ОСОБА_8 піклується про її дітей, діти називають його батьком, між ними склалися дуже добрі родинні стосунки, які сприяють належному вихованню дітей.
Теперішній чоловік позивачки ОСОБА_8 бажає усиновити її сина ОСОБА_3 , вихованням та утриманням якого він займається.
Відповідно інформації наданої КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" (а.с.15), дитина ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться під наглядом педіатричної служби. Декларація про вільний вибір лікаря заключена з педіатром підприємства ОСОБА_11 . На профілактичні огляди та під час хвороб, дитину до амбулаторії супроводжує мати, або за її згодою, вітчим - ОСОБА_8 . Батько дитини, ОСОБА_2 , до лікаря-педіатра з хлопчиком не звертався, здоров`ям сина не цікавився.
Згідно психолого-педагогічної характеристики здобувача освіти 3-А класу Комунального закладу "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2ЗОР (а.с.14) ОСОБА_3 закінчив 3 клас за програмою для дітей з інтелектуальними порушеннями легкого ступеня. Навчання відбувалося дистанційно. Відвідував в школі консультаційні заняття з основних предметів. За три роки навчання у школі рідний батько ОСОБА_3 ніколи не цікавився досягненнями сина у навчанні і вихованні, батьківських шкільних та класних зборів не відвідував, у школу не приводив сина, не купував сину шкільного приладдя, одягу, іграшок. Навчанням та вихованням хлопця займаються тільки мати та вітчим.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.09.2024 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.09.2024 (а.с.62) отримано відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином ОСОБА_2 , в період з 24.02.2022 по теперішній час (станом на 19.09.2024) в Базі даних не виявлено.
Зазначені обставини також підтверджуються: висновком голови комісії з питань захисту прав дитини Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.67-68); довідкою про фактичне місце проживання, виданою 11.06.2024 за вих. № Т-885-988 районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району (а.с.21).
Таким чином, відповідач всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання та утримання свого сина і не виконує обов`язків по піклуванню за ним.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до вказаної статті Сімейного кодексу України позивачка і звернулася до суду з таким позовом.
Підставою позбавлення батьківських прав, як зазначає позивачка є те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.
Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Враховуючи вищевказане, суд з`ясував, що відповідач ніяких дій, щодо утримання та виховання своєї дитини не проводить, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, син перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується вищевказаними документами.
У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Обов`язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім`я, дитинство, материнство охороняються державою.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.
У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивачки.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, 247, 258-259, 265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) на користь ОСОБА_1 .
Відомості про сторони:
Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).
Направити рішення суду, після набрання ним законної сили, за місцем реєстрації народження дитини - до Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Повний текст рішення складено 08.11.2024.
Суддя: Л. А. Кондус