Провадження № 6/686/623/24
УХВАЛА

11 листопада 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про здійснення контролю за виконанням судового рішення,

встановив:

05.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про здійснення контролю за виконанням судового рішення у справі №686/13188/21.

В обґрунтування заяви вказав, що за змістом ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання: держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Незабезпечення обов`язковості виконання судового рішення судом та дієвості судового контролю за його виконанням, має наслідком порушення його конституційного права на судовий захист.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за доцільне відмовити у прийнятті до розгляду даної заяви з огляду на наступне.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до Держави Україна (представник: Офіс Генерального прокурора, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області) про відшкодування шкоди було задоволено частково, стягнуто з Держави України на його користь 1500 гривень компенсації моральної шкоди і 10 грн. майнової шкоди, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2022 року було задоволено апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника - Офісу Генерального прокурора, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування шкоди відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2022 року скасовано. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року залишено в силі.

В період з березня 2023 по даний час ОСОБА_1 неодноразово звертався до Хмельницького міськрайонного суду з заявами про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі, однак йому було відмовлено в задоволенні його заяв.

Згідно ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень встановлено розділом VII ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Однак, з таким зверненням ОСОБА_1 до суду не звертався, будь-яких доказів перебування виконавчого документу в органах державної виконавчої служби не надав.

Окрім того, неодноразове подання до Хмельницького міськрайонного суду заяв про здійснення/встановлення судового контролю за виконанням рішення суду носить характер зловживання позивачем процесуальними правами, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України одними з загальних засад цивільного законодавства є справедливість та розумність. У свою чергу, стаття 11 ЦПК України закріплює принцип пропорційності для порядку здійснення провадження у справі. Згідно із пунктом 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Частина четверта статті 44 ЦПК України також встановлює обов`язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Отже, якщо сторона здійснює певну процесуальну дію що не передбачена ЦПК України і щодо такої дії суд ухвалив судове рішення, зазначивши що відповідна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то сторона виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від таких дій. І саме на це спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Ці заходи передбачені у частинах четвертій і п`ятій статті 44, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України.

Враховуючи наведене, оскільки зазначені заявником заходи судового контролю не передбачені вищевказаними нормами ЦПК України та містять характер зловживання позивачем своїми процесуальними правами, слід відмовити у прийнятті до розгляду даної заяви.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 447 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити в прийнятті до розгляду заяву ОСОБА_1 про здійснення контролю за виконанням судового рішення у справі №686/13188/21.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сергій Стефанишин