Справа № 697/410/24
Провадження № 2/697/356/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Румини М.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. У позовній заяві зазначено, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2021 з позивача, ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2023 з позивача, ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно і до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

При винесенні рішення Канівського міськрайонного суду не було враховано наявність у позивача неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від першого шлюбу. На даний час відрахування на аліменти з його заробітної плати складають 3/4 частини всіх його доходів, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Канівського міськрайонного суду від 24.12.2021 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2023 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття з розподіленням між ними в рівних частках. Позивач також просить зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку до 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що на даний час перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб прийнятий на 2024 року, а саме: 3028,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву на позов не скористалася, уповноважила представляти свої інтереси представника.

Представник відповідача - адвокат Дяченко В.М. в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з її участю у кримінальному провадженні у Придніпровському районному суді м. Черкаси.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила розглядати справу без участі її представника, позов не визнала, просила залишити стягнення аліментів із ОСОБА_2 на її дитину в розмірі 1/4 усіх видів заробітку.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Константінова Т.М. в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що вона перебуває в судовому засіданні у кримінальному провадженні.

Ухвалою від 30.10.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд визнав причини неявки вказаних учасників неповажними, та зважаючи на неодноразові їх неявки в судові засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вирішив розглянути справу без їхньої участі.

Вислухавши пояснення та доводи відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Канівського міськрайонного суду від 24.12.2021 у справі № 697/2007/21 стягнуто аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2021 і до повноліття дитини (а.с.8).

Заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2023 у справі № 697/2088/23 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з 25.09.2023 і до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9-14).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з довідкою від 07.05.2024 № 21/2-1239 виданою військовослужбовцю СБУ ОСОБА_2 , його забезпечення за період із січня до квітня 2024 року складає 179240,00 грн (а.с.30).

Відповідно до звітів про здійснені відрахування та виплати СБУ відносно ОСОБА_2 № 21/2-1237, № 21/2-1236, №21/2-1238 від 07.05.2024 за період з 01.01.2024 по 30.04.2024 із його заробітної плати утримані та перераховані грошові кошти на користь ОСОБА_3 по 1/4 частині за виконавчими листами № 73524700, № 73525245 від 07.12.2023 у сумі по 36072,04 грн. за кожним із них, та на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом №697/2007/21 від 28.12.2021 у сумі 42410,63 грн, в т.ч. борг (а.с.31-33).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо необхідності зменшення розміру відрахувань за аліментами заслуговують на увагу, оскільки такі на час розгляду справи становлять 3/4 частини його заробітку (доходу), що перевищує розмір, передбачений ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Так, відповідно до 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Як вже зазначалося вище, зі змісту ч. 2, 4 ст. 84 СК України право на утримання має, зокрема, дружина, з якою проживає дитина, до досягнення нею трирічного віку, незалежно від того, чи дружина працює, та незалежно від її матеріального становища, але виключно за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Зважаючи на ту обставину, що з позивача утримуються аліменти за рішенням суду на двох неповнолітніх дітей у розмірі по 1/4 частині його заробітку (доходу) на кожну, суд дійшов висновку, що він не взмозі надавати матеріальну допомогу дружині ОСОБА_3 до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку у такому ж розмірі.

За таких міркувань та з огляду на обставини справи і надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині зменшення аліментів на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/10 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в іншій частині та зменшення аліментів на неповнолітніх дітей.

У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначають: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього на утриманні, крім дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідача, ОСОБА_3 перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від першого шлюбу.

Всупереч таким аргументам позивачем не надано доказів та в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами зміну його майнового стану з часу винесення судових рішень про стягнення з нього аліментів.

Посилання позивача на зміну його сімейного стану, зокрема народження дитини від іншого шлюбу, не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини без доведення зміни (погіршення) майнового становища платника аліментів. Натомість його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має інших дітей та сім`ю, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення кожної дитини та суперечитиме їхнім інтересам.

Вказаний висновок суду грунтується також на правовій позиції Верховного Суду, висловленій у Постановах № 565/2071/19 від 16.09.2020, № 715/2073/20 від 28.05.2021.

З огляду на викладене, виходячи із розміру аліментів, які сплачуються позивачем на неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку, що визначений розмір таких аліментів відповідає вимогам чинного законодавства, є необхідним для всебічного розвитку дітей, не виходить за межі розумного розміру та є співмірним із інтересами позивача та потребами дітей.

Крім того, суд враховує, що в матеріалах справи наявні довідки про доходи позивача на час розгляду даної справи, але відсутні докази про те, що його доходи зменшилися з часу винесення рішень про стягнення аліментів. У зв`язку з цим, суд позбавлений можливості встановити чи змінився матеріальний стан позивача з винесення рішення суду про стягнення із нього аліментів наскільки, що він не в змозі сплачувати аліменти на малолітніх дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі, визначеному рішеннями Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2021 у справі № 697/2007/21 та 24.11.2023 у справі № 697/2088/23.

Оскільки позивачем не доведено зміни свого матеріального стану в бік його погіршення у зв`язку зі сплатою аліментів на дітей, а розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідає діючому законодавству, підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2021 у справі № 697/2007/21 та від 24.11.2023 у справі № 697/2088/23 в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 81, 89, 133, 137, 263- 265, 280- 284, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2023 у справі № 697/2088/23, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на її утримання з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 08.11.2024.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуючий Л . О . Колісник