Справа № 301/2941/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді: Даруди І.А.,

секретаря судових засідань: Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 55.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 .

При житті ОСОБА_3 розпорядження щодо майна, яке належало йому на праві власності не залишав.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 , вона спадщину за померлим батьком вона прийняла, так як на день його смерті проживала разом з спадкодавцем у спадковому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 (дружина спадкодавця) не претендує на спадкове майно.

Згідно виписки з погосподарської книги Довжанської сільської ради за 2006-2010 роки, яка видана виконкомом Довжанської сільської ради 11.06.2024 року за № 487, власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 .

Як стверджує позивач, при зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини їй було відмовлено, так як при житті її батько ОСОБА_3 не одержав правовстановлюючий документ на спадковий будинок та не зареєстрував його у органах БТІ. За обставин відсутності правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, вона вимушена звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, а справу просив розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином. Натомість подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає, проти задоволення таких не заперечує.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 55. (а.с. 5)

Суд також дослідив, що згідно записів погосподарської книги № 17 за 2006-2010 р.р. власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14). Внаслідок чого, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 .

При житті ОСОБА_3 розпорядження щодо майна, яке належало йому на праві власності не залишав.

Згідно наданих доказів, суд встановив, що спадщину за померлим ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 прийняла, так як на день його смерті проживала разом з спадкодавцем у спадковому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 (дружина спадкодавця) не претендує на спадкове майно. (а.с. 9)

Також, судом встановлено, що при зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачу ОСОБА_1 було відмовлено, в зв`язку з тим, що у оформленні спадщини їй було відмовлено, так як при житті її батько ОСОБА_3 не одержав правовстановлюючий документ на спадковий будинок та не зареєстрував його у органах БТІ. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги викладені в даній позовній заяві є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Також, суд бере до уваги те, що позивачем було долучено до матеріалів даної позовної заяви технічну документації на вищевказаний житловий будинок, а саме технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .(а.с. 24-30)

Частинами 1 і 4 ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також, суд бере до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення таких не заперечила.

У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У ситуації, що склалася по справі, відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги було визнано, тому позов підлягає задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 200, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.16, 392, 1216, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування, право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , в цілому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2024 року.

Суддя: І. А. Даруда