ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

м. Харків

справа № 953/5393/23

провадження № 22-ц/818/2497/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - Маміна О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2024 року ухвалене складі судді Бородіної Н.М.,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом в якому просив визначити йому додатковий строк у 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент смерті проживав та значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповіт не склав. Спадкоємцем першої черги після смерті останнього є його син - ОСОБА_1 . Інші спадкоємці за законом першої черги після смерті ОСОБА_1 відсутні. Сподковим майном після смерті ОСОБА_1 є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 24.02.2022 на території України введено воєнний стан та з цього часу Харківська міська територіальна громада відносилась до територій, на яких ведуться бойові дії. З метою збереження життя та здоров`я позивач був вимушений змінити місце проживання, переїхав до Полтавської області та 11.04.2022 став на облік як внутрішньо переміщена особа. На момент, коли для прийняття спадщини залишилось 2 місяці, місце відкриття спадщини знаходилось в епіцентрі жорстких бойових дій. 12.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, однак, цього ж дня, нотаріус своєю постановою №57/02-31 відмовив позивачу у видачі вказаного свідоцтва з підстав пропуску строку на прийняття спадщини, оскільки позивач на момент смерті спадкодавця був зареєстрований за іншою адресою. Також позивач зазначає, що у період проведення активних бойових дій за місцем відкриття спадщини він не мав змоги звернутися до нотаріуса для відкриття спадкової справи, тому вважає поважною причину пропуску строку на прийняття спадщини.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 18 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення позивачем дій із прийняття спадщини.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ №179542, № витягу 4622090 від 02.09.2004, виданого Комунальним підприємством Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу №1894, посвідченого 19.08.2004 приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач був вимушений змінити місце проживання, переїхавши до Полтавської області та 11.04.2022 став на облік як внутрішньо переміщена особа у зв`язку з тим, що на території України з 24.02.2022 було введено воєнний стан. На момент, коли для прийняття спадщини залишилось 2 місяці, місце відкриття спадщини знаходилось в епіцентрі жорстких бойових дій. З 24.02.2022 до 31.12.2022 в м. Харкові не працювали приватні нотаріуси та державні нотаріальні контори. Позивач виїхав у Полтавську область коли встановлений законом строк звернення з заявою на прийняття спадщини вже сплив. Він неодноразово звертався до приватних нотаріусів у м. Полтава, але йому надавали пояснення, що спадкові справи повинні заводитися відповідно до вимог ст. 1221 ЦК України за місцем відкриття спадщини, тобто у м. Харкові. Так тривало до лютого 2023 року, оскільки позивач продовжував звертатися до приватних нотаріусів м. Полтави, але отримував указану вище відповідь . Наприкінці лютого 2023 року позивачу стало відомо, що приватні нотаріуси почали приймати зави про прийняття спадщини, але існує велика черга. Крім того, у позивача ОСОБА_1 в родині сталася складна життєва та матеріальна ситуація, оскільки його син потрапив у ДТП та отримав складні травми, внаслідок чого його було госпіталізовано до КНП «1-а міська клінічна лікарня» Полтавської міської ради, що підтверджується випискою зі медичної карти стаціонарного хворого № 1232 від 27.02.2023 на ім`я ОСОБА_4 . Скаржник зазначив, що після виписки сина з лікарні, позивачу довелося займатися його оздоровленням, фізично та фінансово допомагати. В березні 2023 року як тільки у ОСОБА_1 , з`явилася можливість, він звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Пусан Тетяни Володимирівни та надав всі наявні документи, а також заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Апелянт зазначив, що судом першої інстанції було неповно зазначені підстави відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки першою ж підставою у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №57/02-31 від 12.05.2023 зазначено, що нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідно до вимог ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Суд зазначив, що строк на прийняття спадщини пропущено у 1 рік і 7 місяців. Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шість місяців на прийняття спадщини сплинули 17.04.2022. Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Додаткові 4 місяці сплинули 17.08.2022. До кінця 2022 року позивач не мав можливості звернутися у м. Харкові до нотаріуса через те, що нотаріат не працював і м. Харків був зоною бойових дій. Таки чином, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та не надав належної оцінки дійсно поважним причинам пропуску строку на прийняття спадщини та незначному періоду його пропуску, не звернув увагу, що приватний нотаріус Пусан Т.В. навіть не завела спадкову справу всупереч нотаріальним інструкціям та не залучив її до розгляду у якості третьої особи.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарги підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів суду, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ним пропущено з поважних причин.

Однак, колегія суддів з вказаним висновком погодитись не може, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (мовою оригіналу « ОСОБА_7 »), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Харкові померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 29.09.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Харкові помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 13.12.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.20).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ №179542, № витягу 4622090 від 02.09.2004, виданого Комунальним підприємством Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу №1894, посвідченого 19.08.2004 приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Пусан Тетяни Володимирівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на належне йому майно. Однак постановою нотаріуса №57/02-31 від 12.05.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне ОСОБА_3 майно, оскільки ОСОБА_1 разом за однією адресою з ОСОБА_3 не проживав та не подав у встановлений законом термін до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 (а.с.17-18).

Згідно листа приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Пусан Тетяни Володимирівни від 01.12.2023 за вих. №165/01-16, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріусом не заводилася, оскільки заявником ОСОБА_1 було надано документи, згідно яких встановлено, що строк для прийняття спадщини, встановлений законом ним пропущений. З цих підстав нотаріусом заявнику було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне померлому ОСОБА_3 (с.с.36).

З 11 квітня 2022 року ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , взято на облік внутрішньо переміщених осіб та фактичним місцем проживання останнього є адреса: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 11.04.2022 №1619- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради (а.с14).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі №638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року в справі №522/17925/16 (провадження № 61-1122св22).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі №405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) виклав правовий висновок, згідно якого при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач наголошував, що ним пропущено строк, визначений статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини через істотні труднощі, викликані військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29 червня 2022 року діяли зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;

Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);

Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини;

Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

З огляду на зазначене судова колегія вважає що при вирішенні питання про наявність у позивача поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини слід обмежитися лише строком прийняття спадщини, що встановлений законом та перебіг якого дійсній справі почався з 19 жовтня 2021 року ( день наступний за днем смерті спадкодавця) та сплив 19 квітня 2022 року.

Як зазначено вище та на це, як на підставу для визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилається позивач, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до сьогодні.

Так, Верховний Суд у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23 констатував, що проживання спадкоємця на території де відбувалися активні бойові дії, є достатньою підставою визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки позивач лише 11 квітня 2022 року змінив місце проживання та виїхав з м. Харкова у с. Великий Тростянець Полтавської області. У м. Харкові у період з 22.02.2024 п відбувалися активні бойові дії, колегія суддів вважає причини не подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини у строк до 17 квітня 2022 року поважними.

Існування у ОСОБА_1 можливості подати заяву про прийняття спадщини до будь якого нотаріуса в Україні у строк до 30 жовтня 2022 року відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів не можуть бути підставою для відмови у задоволені позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому наявні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України, для визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.259, п. 2 ч.1 ст. 374,376, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2024 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук