Справа № 358/1421/24 Провадження № 2/358/747/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславської міської ради Київської області та державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Опанасюк Олени Юріївни про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити, що частка померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:016:1157, площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2 (одну другу) її частину та визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на всю земельну ділянку з кадастровим номером: :01:016:1157 площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй та її сестрі (спадкодавцю) ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка з кадастровим номером: :01:016:1157, площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті її сестри та спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак вона позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки у правовстановлюючих документах на вказане спадкове майно (земельну ділянку) не визначено частки співвласників.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Відповідач державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Опанасюк Олена Юріївна в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. від 17.04.1997 року, зареєстрованого у реєстрі за №д-217 та матеріалами спадкової справи №1192/2023.

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина, у вигляді 1/2 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером: :01:016:1157 площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Опанасюк Олени Юріївни від 24.11.2023 зареєстрованого в реєстрі за № 7-830 (а.с.20).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 355828835 від 24.11.2023 ОСОБА_1 , належить 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

Інша 1/2 частина житлового будинку належить позивачці ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02 липня 2003 року державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А., зареєстрованою за № 3244 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1226648 від 12.08.2003 року (а.с.10,11).

Земельна ділянка площею 0,0830 га., з кадастровим номером: :01:003:0041, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 023 від 17.10.2023, на підставі Державного акту серії ЯГ №186857 від 27 грудня 2006 року, належала померлій ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Інший співвласник - ОСОБА_1 (1/2 частина) (а.с. 17,23).

Згідно постанови державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Опанасюк Олени Юріївни від 03.02.2024 року №23/02-31/7 від 03.02.2024 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове нерухоме майно - 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером: :01:016:1157, площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не може бути видано, оскільки у правовстановлюючому документі на спадкове нерухоме майно не визначена частка померлої у праві спільної сумісної власності (а.с.25).

Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю ОСОБА_1 з дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Частинами 1, 2 ст.370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між. ними, законом або рішенням суду.

Згідно положень ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між: ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визначення розміру часток майна у спільній сумісній власності на всю земельну ділянку, підлягають задоволенню, а саме визначити, що розмір частки співвласника: померлої ОСОБА_2 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:016:1157, площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 05 липня 2003 року, становила 1/2 (одну другу) частину, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, з кадастровим номером: :01:016:1157, площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, встановивши фактичні обставини у справі, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 329, 268, 369, 370, 1216, 1223, 1225, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:016:1157, площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належної померлій ОСОБА_2 , на день її смерті становив 1/2 (одну другу) частину зазначеної земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:016:1157, площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:016:1157, площею 0,0830 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов