Дата документу 06.11.2024Справа № 554/5181/17
Провадження № 2/554/5406/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.07.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 12.12.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 31 993,91 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, всупереч норм закону та умов договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 14.06.2017 року має заборгованість у сумі 35392,14 грн., яка складається із 30 693,92 грн. заборгованості за кредитом, 3 025,22 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 673 грн. заборгованості за пенею та комісією, 0.00 грн. штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість по договору не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою суду від 14.07.2017 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Заочним рішеннямОктябрського районного суду м.Полтави від 21.09.2017 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 33 719,14 гривень за кредитним договором б/н від 12.12.2016 року. В задоволенні інших позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» відмолено.

02.09.2017 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду. Заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21.09.2017 року - скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача подано до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що наявність та розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 12.12.2016 року не підтверджений належними та допустимими доказами. З матеріалів справи не зрозуміло і не можливо встановити на підставі яких доказів судом було встановлено наявність заборгованості за кредитом та її розмір, адже на обґрунтування заявлених позивачем вимог до позовної заяви додано лише копії розрахунку заборгованості за кредитним договором, кредитного договору, Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та Умови та правила надання банківських послуг та Правил користування карткою.

При цьому, позивачем не надані жодні первинні документи (їх належним чином засвідчені копії), щодо здійснених фінансових операцій за вказаним кредитним договором та, відповідно, на підтвердження наявності і розміру заборгованості по ньому. Позивачем не надано належним чином оформлених виписок про стан рахунку відповідача, даних балансу, меморіальних ордерів, квитанцій та/або будь-яких інших первинних документів. Єдиним документом, яким позивач доводить наявність заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.12.2016 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом є розрахунок заборгованості станом на 14.06.2017 року, який, з огляду на вимоги Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є належним та допустимим доказом в обґрунтування заявлених позовних вимог (а.с.92-95).

Представник позивача до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить про розгляд справи у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися, представник надала заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність, в задоволенні позову відмовити.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Встановлено, що 12.12.2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил продукту кредитних карт, з метою створення сприятливих умов для виконання нею обов`язків за кредитним договором від 20.05.2014 року, а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 5).

Відповідно до пункту 2.1 Генеральної угоди банк надає ОСОБА_1 кредит в розмірі 31 993,91 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Також, п. 2.2 договору встановлено, що в разі неналежного зобов`язання кредитор повинен сплатити штраф в розмірі 1964,86 грн.

Сплата заборгованості проводиться починаючи з «1» по «25» число кожного місяця щомісячними платежами для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2019 року.

Вказаний договір був підписаний ОСОБА_1 , що підтверджується її підписом, та свідчить про її згоду про те, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил, тарифів складає між банком і нею кредитний договір.

Із наданого банком розрахунку вбачається, що взяті на себе зобов`язання по Генеральній угоді відповідачем належним чином не виконувались, внаслідок чого виникла станом на 14.06.2017 року заборгованість у розмірі 35 392,14 грн., яка складається з наступного:30693,92 грн. заборгованості за кредитом, 3025,22 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1673 грн. заборгованості за пенею та комісією, 0.00 грн. штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди (а.с.3).

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша стаття 627 ЦК України).

Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил продукту кредитних карт від 12.12.2016 року відповідач ОСОБА_1 погодила суму кредиту в розмірі 31 993,91 грн., нарахування відсотків у розмірі 2,0% в місяць на суму залишку заборгованості, що станом на 14.06.2017 року склала 3025,22 грн., а також розмір штрафу в сумі 1964,86 грн.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідачем ОСОБА_1 здійснювалось погашення заборгованості.

Таким чином, з урахуванням підписаної сторонами угоди, домовленості сторін та проведених розрахунків, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 30 693,92 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 3 025,22 грн.

Також банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, стягнути заборгованість за пенею.

Дана вимога базується на п.п. 2.5 та 2.8 Генеральної угоди, у яких зазначено, що позичальник зобов`язується повернути, в тому числі, винагороду банку згідно Генеральної угоди і Умов та правил; при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочення.

Однак, в Генеральній угоді від 12.12.2016 року розмір пені та порядок її сплати не визначено.

Умови, які знаходяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, у Генеральній угоді розмір пені не визначено, а тому відсутні підстави вважати, що сторони погодили порядок їх сплати.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови, зокрема про розмір пені, прямо не передбачені в Генеральній угоді, яка безпосередньо підписана ОСОБА_1 .

До аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення пені, оскільки в Генеральній угоді від 12.12.2016 року сторони розмір пені не узгодили, а в ній міститься лише посилання на Умови та правила стосовно порядку їх нарахування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

Так позивач звернувся із позовом про стягнення 35 392,14 грн., задоволено позовні вимоги у сумі 33 719,14 грн., що складає 95,27%.

Тому з відповідача стягуються документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем у розмірі 1 524,32 грн. (1600 х 95,27%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,267,268 ЦПК України, ст.ст.526,610,611 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001 м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , заборгованість у розмірі 33 719,14 гривень за кредитним договором б/н від 12.12.2016 року.

В задоволенні інших позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001 м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1524,32 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001 м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя А.М.Чуванова