ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 червня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8179/19

Апеляційне провадження № 22ск/4823/4/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

учасники третейського розгляду:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у складі судді Н.Ю.Москаленко (одноособово) (місце третейського розгляду: місто Чернігів, просп. Перемоги, 62) від 11 березня 2014 року у справі № 431-9/37/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500389217 від 08.07.2013,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду; скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11.03.2014 у справі № 431-9/37/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500389217 від 08.07.2013 у сумі: за кредитом 55400 грн, по відсотках 4147,53 грн, по комісії 4520,64 грн, штраф 3100 грн, судові витрати 400 грн, а також просив стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 25384,20 грн судових витрат, що складаються з судового збору 384,20 грн, витрат на правову допомогу 25000 грн.

В обґрунтування посилався на те, що 01.07.2019 випадково дізнався, що відповідно до постанови державного виконавця на все належне йому на праві приватної власності майно накладено арешт.

Зазначає, що за допомогою адвоката було з`ясовано, що відповідно до рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11.03.2014 по справі №431-9/337/14 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500389217 від 08.07.2013, а саме: за кредитом - 55400 грн, по відсотках - 4147,53 грн, по комісії - 4520,64 грн, штраф - 3100 грн. На підставі зазначеного рішення ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова 26.08.2014 ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий лист на підставі вказаного рішення третейського суду.

Як вказує заявник, жодних документів ні від третейського суду, ні від Новозаводського районного суду м. Чернігова він не отримував і не укладав будь-яких кредитних договорів з банками, оскільки 17.04.2013 у нього були викрадені особисті документи, зокрема паспорт громадянина України, у зв`язку з чим 18.04.2013 він звернувся до Оболонського УП ГУ НП в м. Києві і було зареєстроване кримінальне провадження №0000471 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190. ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Також посилається, що лише 25.10.2019 він, як потерпілий по кримінальному провадженню, ознайомився з усіма матеріалами провадження, по якому була встановлена особа, якій 29.04.2014 висунута підозра - ОСОБА_2 , оскільки згідно висновку експерта № 204 судової почеркознавчої експертизи від 16.04.2014 підпис на копіях довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорту, розписці про отримання платіжної картки, анкеті-заяві на отримання кредиту у ПАТ «Альфа-Банк», кредитному договорі від 08.07.2013, додатку № 1 до кредитного договору виконані ОСОБА_2 .

За доводами заяви, 02.08.2013 він звернувся з офіційною заявою до ПАТ «Альфа-Банк» про викрадення паспорту, звернення до правоохоронних органів та відкрите кримінальне провадження, на яку була отримана відповідь із банку про проведення перевірки і у разі непричетності до підписання кредитного договору і отримання коштів Банк не буде вважати його позичальником, проте 11.03.2014 було прийнято оскаржуване рішення третейського суду.

Крім того, зазначає, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону Україии «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюється на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Враховуючи, що рішення третейського суду було винесено 11.03.2014, заява про скасування рішення була подана до суду у жовтні 2019 року, після того, як позивач 20.07.2019 дізнався про наявність оскаржуваного рішення і лише 25.10.2019 ознайомився з матеріалами кримінального провадження, тому виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню судом.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 02.01.2020 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в частині скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11.03.2014 у справі № 431-9/37/14 та зупинено провадження до закінчення розгляду Першим сенатом Конституційного Суду України справи за конституційною скаргою громадянки рф ОСОБА_3 за вхідним номером 18/206 від 14.01.2019.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20.05.2024 поновлено провадження у справі та призначено заяву ОСОБА_1 до розгляду на 04.06.2024.

30.05.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника АТ «Сенс Банк» Михніцького Г.Ю. про залучення до участі у справі як правонаступника нового кредитора ТОВ «Дата Майнінг Груп». В обґрунтування посилався, що у зв`язку з укладенням договору факторингу від 14.09.2014 з урахуванням додаткових угод від 08.12.2014 АТ «Альфа-Банк» (нині АТ «Сенс Банк») відступило ТОВ «Дата Майнінг Груп» право вимоги, у тому числі і по кредитному договору № 500389217 від 08.07.2013, укладеному з ОСОБА_1 .

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 04.06.2024 до участі у справі залучено ТОВ «Дата Майнінг Груп» та направлено копію заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду та встановлено строк для надання заперечень (пояснень) з приводу поданої заяви. По справі оголошена перерва до 12.06.2024.

12.06.2024 учасники третейського розгляду в судове засідання не з`явились.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Цепляєва С.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

ТОВ «Дата Майнінг Груп» про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (судової повістки та копії заяви) до електронного кабінету у системі «Електронний суд». ТОВ «Дата Майнінг Груп» про причини неявки в апеляційний суд не повідомили, заяв (клопотань) та заперечень подано не було.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали третейської справи № 431-9/337/14, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.02.2014 суддею Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» Москаленко Н.Ю. (одноособово) постановлено ухвалу про початок розгляду третейської справи № 431-9/337/14 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи призначено на 11.03.2014 на 10:00 (а. 1 третейської справи).

Відповідно до списку згрупованих рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України, Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» 07.02.2014 направив рекомендоване відправлення ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (а. 2 третейської справи).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 07.02.2014 на ім`я ОСОБА_1 повернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 10.03.2014 (а. 29 третейської справи).

11.03.2014 Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» ухвалено рішення у справі № 431-9/337/14, яким позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 , яким є громадянином України, на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500389217 від 08.07.2013, а саме: за кредитом 55400,00 грн; по відсотках 4147,53 грн; по комісії 4520,64 грн; штраф 3100,00 грн.

Стягнуто з відповідача, яким є громадянином України, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судові витрати, а саме витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн (а. 26-27 третейської справи).

Відповідно до списку згрупованих рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України, Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» 14.03.2014 направив рекомендоване відправлення ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (а. 28 третейської справи).

Згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу 14.03.2014 на ім`я ОСОБА_1 повернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 17.04.2014 (а. 30 третейської справи).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, тобто спір, який або вже існує, або може виникнути у майбутньому між сторонами договору.

Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів врегульовано розділом VІІІ ЦПК України «Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів».

Відповідно до частини першої статті 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом (частина третя статті 454 ЦПК України).

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою громадянки Російської Федерації ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 Цивільного процесуального кодексу України № 2-р(II)/2022 від 06 квітня 2022 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункт 1 частини п`ятої, частину сьому статті 454 Цивільного процесуального кодексу України в тім, що вони унеможливлюють поновлення судом строку на подання особою, яка є стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, заяви про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається стороною, третьою особою у справі, розглянутій третейським судом, протягом дев`яноста днів з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом (частина п`ята статті 454 ЦПК України).

Згідно з частиною сьомою статті 454 ЦПК України заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою або шостою цієї статті, повертається. Суд за клопотанням заявника може поновити пропущений строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1-3 і 6 частини першої статті 186 цього Кодексу, а також у разі якщо рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу оскаржено (оспорено) з підстав, не передбачених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (частина восьма статті 454 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що: «Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

«Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

У цій справі національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція «поважних причин», згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46-48, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року);

«Саме до повноважень національних судів належить вирішувати питання про будь-яке поновлення строку на апеляційне оскарження, такі повноваження не є необмеженими. Національні суди зобов`язані навести підстави. У кожній справі суди мають перевірити, чи можуть підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження виправдати втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує свободу розсуду судів щодо часу або підстав для поновлення строків.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 824/84/23 (провадження № 61-8937ав23) зазначено, що: «здійснюючи тлумачення положень частини сьомої статті 454 ЦПК України, Верховний Суд зазначає, що зазначена норма процесуального права не є імперативною, цей строк не є преклюзивним (присічним), оскільки не містить заборони на поновлення цього строку, як, наприклад, це передбачено у частині другій статті 358, частині третій статті 394, частині третій статті 424 ЦПК України та інших нормах. Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша статті 120 ЦПК України). Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша та друга статті 126 ЦПК України). За частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про третейські суди» обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку, погодженому сторонами, і за вказаними ними адресами.

У постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається регламентом третейського суду.

Якщо сторони не дійшли згоди з цих питань або у разі невизначеності цих питань у регламенті третейського суду, документи та інші письмові матеріали направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів адресатові, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, ОСОБА_1 зазначав, що про наявність оскаржуваного рішення третейського суду йому стало відомо після накладення арешту на все належне на праві приватної власності майно на підставі постанови державного виконавця, проте суд не може погодитися з такими твердженнями заявника, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Так, судом також встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.08.2014 на підставі заяви ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11.03.2014 по цивільній справі № 431-9/337/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 67168,17 грн, судові витрати витрати по сплаті третейського збору у сумі 400 грн і згідно даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з виконання рішення третейського суду, яке було відкрито 06.11.2015, завершено.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень суду стало відомо про наявність рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2022 у справі № 759/28623/21 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), про звільнення майна з-під арешту та постанови Київського апеляційного суду від 18.01.2023 у справі № 761/8687/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

З аналізу зазначених судових рішень убачається, що судами було встановлено, що 01.07.2019 ОСОБА_1 беззаперечно був обізнаний про оскаржуване ним наразі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Проте з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11.03.2014 ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова 02.11.2019 згідно конверту (а.с. 51), яка була направлена до Чернігівського апеляційного суду 08.11.2019 (а.с. 53), тобто з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 454 ЦПК України строку.

При цьому, апеляційний суд враховує, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 455 ЦПК України до заяви про скасування рішення третейського суду, а також під час розгляду справи ОСОБА_1 не додано оригіналу третейської угоди, або належним чином завіреної її копії, які в розумінні вказаної статті не є доказами, ці приписи є обов`язковими для виконання заявником, а їх невиконання в силу ч. 5 вказаної статті спричиняє настання наслідків, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Таким чином, встановивши, що з 01.07.2019 ОСОБА_1 вважається обізнаним про рішення третейського суду, із заявою про скасування рішення третейського суду звернувся у листопаді 2019 року, тобто з пропуском трьохмісячного строку та більше ніж через 5 років після прийняття оскаржуваного рішення третейським судом, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку не надав, його клопотання про поновлення строку для звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду підлягає залишенню без задоволення, а заява про скасування рішення третейського суду - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 126, 127, 454 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 березня 2014 року у справі № 431-9/337/14 відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 березня 2014 року у справі № 431-9/37/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500389217 від 08.07.2013 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2024.

Суддя Н.В. Висоцька