УХВАЛА

10 червня 2024 року

м. Київ

справа № 752/1584/16-ц

провадження № 61-7632ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року (повний текст складено 30 вересня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс», треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_2 , Комунальне підприємство з питань будівництва та житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання недійсним свідоцтва про право власності та встановлення факту належності майнових прав, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що у січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Торговий дім «Інтерсервіс», треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_2 , Комунальне підприємство з питань будівництва та житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання недійсним свідоцтва про право власності та встановлення факту належності майнових прав, в якому просив: встановити факт належності йому майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 16 березня 2010 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на квартиру АДРЕСА_1 на ЗАТ «Торговий дім «Інтерсервіс» (нова назва - ПАТ «Торговий дім «Інтерсервіс»), яке видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 17 лютого 2010 року.

У січні 2019 року третя особа ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПАТ «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання недійсним інвестиційного договору від 18 листопада 2003 року № Т-31, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Торговий дім «Інтерсервіс».

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року змінено, викладено мотивувальну частину вказаного рішення суду в редакції цієї постанови.

Повний текст вказаної постанови складено 30 вересня 2022 року.

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 06 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року щодо вирішення позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПАТ «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання недійсним інвестиційного договору залишити без змін.

14 вересня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику.

24 травня 2024 року через приймальню Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу. Разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущений через недотримання апеляційним судом порядку вручення судових рішень, оскільки ОСОБА_1 повний текст оскарженої постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року отримав лише за його заявою 07 вересня 2023 року, до цього часу очікував, що постанова йому буде направлена засобами поштового зв`язку. Крім того, заявник через воєнний стан тривалий час перебував в Закарпатській області. Посилаючись на те, що вперше скаргу ним подано 14 вересня 2023 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, яку Верховний Суд ухвалою від 21 вересня 2023 року повернув та, зокрема, зазначив, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, просить поновити строк на касаційне оскарження.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина третя статті 394 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що заявник не наводить виключних підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини третьої статті 394 ЦПК України за скаргою, поданою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. При цьому, ОСОБА_1 брав участь під час судового засідання в апеляційному суді, тобто був обізнаний про ухвалення оскарженого судового рішення. Під час касаційного перегляду справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ці ж судові рішення, ОСОБА_1 подавав відзив на касаційну скаргу, що підтверджує його обізнаність зі змістом оскаржених судових рішень. Тому заявник мав зважати на строк касаційного оскарження судових рішень та наслідки його недотримання.

Право на повторне звернення до суду після повернення касаційної скарги не є самостійною підставою поновлення строку касаційного оскарження після спливу річного строкуз дня складення повного тексту судового рішення.

Указані у клопотанні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не свідчать про наявність виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, для поновлення строку на касаційне оскарження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року (повний текст складено 30 вересня 2022 року), тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року у справі № 752/1584/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

В. І. Крат