532/1486/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що 27.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 014/0978/82/0197256 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 45474,71 гривень строком на 72 місяці.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку, що є рахунком для погашення заборгованості по Кредиту та нарахованим процентам, а також рахунку для обліку заборгованості.

Однак, у порушення положень кредитного договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.

28.09.2020 року ПАТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги № 114/2-39. Згідно вказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Райффайзен Банк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0978/82/0197256 від 27.02.2017 року.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем становила 53344,97 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 33572,54 гривень; заборгованість за відсотками - 13704,17 гривень; заборгованість за пенею - 6068,26 гривень. Загальна сума заборгованості відповідача становить 53344,97 гривень.

Таким чином, представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прохав суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/0978/82/0197256 від 27.02.2017 року в розмірі 53344,97 гривень та сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 гривень.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.33-34).

09 жовтня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з середини 2018 року ним не здійснювалося будь-яких платежів за кредитним договором, укладеного з АТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки згідно телефонної домовленості, умови такого договору було достроково припинено, в подальшому права за кредитним договором перейшли до позивача за договором цесії.

Позивачем надано суду розрахунок заборгованості, який не відповідає нормативним вимогам до оформлення документів, закріплених в ДСТУ 4163-2003. Позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником, відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути позивач. Крім цього, в матеріалах справи відсутні оригінали кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів. Надані суду копії письмових доказів неналежної якості, не дають змоги визначити наявність чи відсутність заборгованості у відповідача, а тому додані до позовної заяви копії документів є неналежними доказами по справі.

Щодо нарахування штрафних санкцій, відповідач вказує, що внесено зміни до «Прикінцевих положень» Господарського кодексу України та «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, згідно з якими, в разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів на всій території України, або/та в тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Крім цього, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та в тридцятиденний строк після його припинення або скасування в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також забороняється в разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит збільшення процентної ставки за користування кредитом, крім випадків, коли встановлення змінюваної процентної ставки передбачено кредитним договором чи договором про споживчий кредит.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Частиною першою статті 261 ЦК України встановлена презумпція можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав. Відповідно до ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Останні платежі здійснено відповідачем у 2018 році за кредитним договором, укладеного з АТ «Райффайзен Банк Аваль», тобто якщо є прострочення у виконанні зобов`язання, то право вимоги в банку винило ще в 2018 році. Згідно домовленості сторін, умови такого договору було достроково припинено в зв`язку з достроковим погашенням боргу, в подальшому право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача згідно договору цесії.

З умов кредитного договору вбачається, що перебіг трирічного строку давності розпочався в 2018 року та за звичайних обставин мав закінчитися в кінці 2021 року. Уклавши договір відступлення прав вимоги, позивач набув права вимоги щодо відповідача по спірному кредитному договору, але пропустив строк позовної давності на пред`явлення позову до відповідача, оскільки такий строк був пропущений попереднім кредитором. Відсутні підстави вважати, що строки позовної давності пропущені з поважних причин.

Позивач, як набувач прав кредитора (новий кредитор), за певної обачності мав реальну можливість дізнатися про пропуск строку позовної давності станом на час укладення договору відступлення прав вимоги. Позивач міг передбачити обсяг прав, що перейде до нього в разі укладення договору про відступлення права вимоги, однак не здійснив достатньої належної обачності при укладенні договору.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 прохав відмовити в задоволенні позову за недоведеністю та за спливом строку позовної давності.

24 жовтня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено наступне. Щодо отримання відповідачем грошових коштів, то надані позивачем докази не є первинними бухгалтерськими документами, вони не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу коштів на картковий рахунок, який належить саме ОСОБА_1 .

На підтвердження вимог статті 1054 ЦК України, позивачем не надано первісні виписки по рахунку щодо надання відповідачу грошових коштів у розмірі та на умовах, встановленим договором.

Факт укладення кредитного договору та надання відповідачу кредитних коштів є недоведеним, а тому, відповідно, і наявність правових підстав для стягнення коштів.

Щодо нарахування заборгованості за відсотками в розмірі 13704,17 гривень та за пенею в розмірі 6068,26 гривень, відповідач вказує, що 17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)», в якому, серед іншого, врегулювала питання виконання зобов`язань за споживчими кредитами.

30 березня 2020 року було прийнято Закон України № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни регулювання процентної ставки за всіма кредитними договорами.

Закон № 533-ІХ передбачає, що за прострочення по виконанню зобов`язань за споживчими кредитами в період з 1 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. Звільнення від відповідальності поширюється на штрафні санкції, встановлені як договором, так і законодавством. Це означає, що позичальник звільняється від сплати неустойки (пені та/або штрафу) або інших негативних наслідків, передбачених договором та законом, у разі, якщо позичальник порушить свої зобов`язання за споживчим кредитом, тобто неповністю або невчасно оплатить черговий внесок по кредиту або інший передбачений договором платіж.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 прохав відмовити в задоволенні позову за недоведеністю, застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Котишин І.Б. подала клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в додаткових поясненнях прохав розглянути справу в його відсутність.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом установлено, що 27.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) на підставі Заяви-анкети для отримання кредиту «Кредит готівкою» укладено договір № 014/0978/82/0197256 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування (а.с.18).

У відповідності до статті 628 ЦК України, Договір є змішаним та містить елементи кредитного договору, договору страхування та договору доручення (пункт 11.3 Договору).

Згідно пункту 4.1 Договору, правила добровільного страхування життя ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», що зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року № 0181638, зі змінами та доповненнями, затвердженими 28.01.2010 року та 20.06.2013 року, та Програми страхування позичальників кредитів, що зареєстрована Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року № 0181638, є невід`ємною частиною Договору (а.с.20).

Відповідно до умов Договору, Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені Договором.

Сума кредиту становить 45474,71 гривень. Кредит видається на споживчі цілі в розмірі 41000,00 гривень та на сплату страхового платежу на користь Страховика в розмірі 4474,71 гривень.

Кредит надається одноразово 27.02.2017 року. Строк кредиту - 72 місяці. Дата повного погашення кредиту - 27.02.2023 року (підпункти 1.1.3, 1.1.5, 1.1.6 пункту 1.1 Договору).

Фіксована процентна ставка - 39,90 % річних (підпункт 1.1.8 пункт 1.1 Договору).

Сплата ануїтетних платежів - до 27 числа кожного календарного місяця згідно Графіка погашення кредиту та сплати інших платежів (Додаток № 1 до Договору) (підпункт 1.1.4 пункт 1.1 Договору).

Рахунок для обліку заборгованості Позичальника за кредитом - № 9 в «Райффайзен Банк Аваль» (підпункт 1.1.7 пункт 1.1 Договору).

Поточний рахунок для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам - № 28 в «Райффайзен Банк Аваль» (підпункт 1.1.9 пункт 1.1 Договору).

Пунктами 2.1 та 2.2 Договору передбачено, що проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником Кредитору в складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного в Графіку, розраховується, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.1.8 пункту 1.1 Договору.

Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, включаючи день надання кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному статтею 3 Договору.

У пунктах 3.2 та 3.3 Договору визначено, що Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 1.1.4 пункту 1.1 Договору.

Позичальник з метою сплати ануїтетних платежів зобов`язаний вносити грошові кошти на свій поточний рахунок та/або підтримувати залишок коштів на поточному рахунку в сумі, достатній для сплати чергового рівного ануїтетного платежу в строки, встановлені Договором.

У разі недостатності на поточному рахунку коштів, належних до сплати Кредитору за Договором, на дату платежу, Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором. При простроченні погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум щомісячних ануїтетних платежів, відповідно до умов Договору. При настанні строків сплати рівних ануїтетних платежів згідно Графіку, Кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником у відповідному періоді, з поточного рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у порядку, передбаченому пунктом 3.5 Договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Кредитора (Страховика) і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до Договору зобов`язань. Підписанням Договору Позичальник засвідчує, що отримав другий примірник Договору (пункти 11.1, 11.11 Договору).

Розірвання та зміна Договору в односторонньому порядку не допускається, крім випадків, прямо передбачених Договором та/або законодавством України (пункт 11.2 Договору).

Факт перерахування відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 45474,71 гривень підтверджується випискою по рахунку (а.с.20-зворот-23), оскільки сума грошових коштів, дата її перерахування, номер особового рахунку НОМЕР_1 збігаються з умовами, викладеними в договорі № 014/0978/82/0197256.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, а також позицією Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2021 року по справі № 554/4300/16-ц, якою зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами в справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, Банком надані до суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за кредитним договором, які є належними доказами заборгованості відповідача.

Із виписки по рахунку вбачається, що 27.02.2017 року ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 45474,71 гривень, а отже він отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Відповідач не надав доказів того, що банківська картка, на яку перераховано суми кредитних коштів, йому не належить, або кошти на особовий рахунок № НОМЕР_2 не надходили.

ОСОБА_1 частково сплачував заборгованість за договором, а тому визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

За таких обставин, суд вважає встановленим та доведеним факт того, що кредитні кошти за договором № 014/0978/82/0197256 від 27.02.2017 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , були перераховані на рахунок останнього.

28.09.2020 року між ПАТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 114/2-39 (а.с.24-25).

У відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ПАТ «Райффайзен Банк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0978/82/0197256 від 27.02.2017 року.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем становила 53344,97 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 33572,54 гривень; заборгованість за відсотками - 13704,17 гривень; заборгованість за пенею - 6068,26 гривень. Загальна сума заборгованості відповідача становить 53344,97 гривень (а.с.23).

22.05.2024 року за вих. № 20026685 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» направлялася відповідачу досудова вимога про сплату боргу в розмірі 53344,97 гривень (а.с.26-27-зворот), однак за наявних письмових матеріалів справи, відповідач вимоги позивача не виконав, заборгованість не погасив.

Твердження відповідача про те, що в 2018 році оспорюваний кредитний договір було достроково припинено, не підтверджено жодними доказами, а тому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З виписки по рахунку та розрахунку заборгованості прослідковується, що ОСОБА_1 частково сплачував заборгованість за договором, а саме: 08.06.2017 року - 1477,63 грн., 28.06.2017 року - 2,53 грн., 23.08.2017 року - 0,01 грн., 06.10.2017 року - 1502,84 грн., 08.11.2017 року - 1450,51 грн., 28.03.2018 року - 1320,61 грн., 07.05.2018 року - 1670,93 грн., 30.05.2018 року - 441,41 грн., 06.07.2018 року - 471,12 грн., 06.08.2018 року - 1382,58 грн., 17.10.2018 року - 1670,55 грн., 12.11.2018 року - 651,81 грн., 13.11.2018 року - 5,00 грн., 31.12.2018 року - 5,00 грн., 22.05.2019 року - 591,98 грн., 23.05.2019 року - 504,43 грн., 03.06.2019 року - 121,38 грн., 16.10.2019 року - 356,95 грн., 21.10.2019 року - 172,66 грн., 30.10.2019 року - 278,54 грн.

Виходячи з цих даних та з урахуванням процентної ставки 39,90 % річних, суд здійснив перерахунок заборгованості та встановив, що з 28.02.2017 року по 07.06.2017 року тіло кредиту становить 45474,71 грн., а проценти - 4971,07 грн.; з 08.06.2017 року по 27.06.2017 року тіло кредиту становить 44046,79 грн., а проценти - 964,56 грн.; з 28.06.2017 року по 22.08.2017 року тіло кредиту становить 44044,26 грн., а проценти - 2696,24 грн.; з 23.08.2017 року по 05.10.2017 року тіло кредиту становить 44044,25 грн., а проценти - 2118,47 грн.; з 06.10.2017 року по 07.11.2017 року тіло кредиту становить 42594,99 грн., а проценти - 1543,59 грн.; з 08.11.2017 року по 27.03.2018 року тіло кредиту становить 41191,04 грн., а проценти - 6305,45 грн.; з 28.03.2018 року по 06.05.2018 року тіло кредиту становить 39915,46 грн., а проценти - 1746,74 грн.; з 07.05.2018 року по 29.05.2018 року тіло кредиту становить 38288,16 грн., а проценти - 964,43 грн.; з 30.05.2018 року по 05.07.2018 року тіло кредиту становить 37888,60 грн., а проценти - 1532,90 грн.; з 06.08.2018 року по 05.08.2018 року тіло кредиту становить 37458,90 грн., а проценти - 1269,87 грн.; з 06.08.2018 року по 16.10.2018 року тіло кредиту становить 36117,27 грн., а проценти - 2844,14 грн.; з 17.10.2018 року по 11.11.2018 року тіло кредиту становить 34486,20 грн., а проценти - 981,95 грн.; 12.11.2018 року тіло кредиту становить 33872,09 грн., а проценти - 37,70 грн.; з 13.11.2018 року по 27.11.2018 року тіло кредиту становить 33840,06 грн., а проценти - 554,92 грн.; з 28.11.2018 року по 30.12.2018 року тіло кредиту становить 33310,14 грн., а проценти - 1202,21 грн.; 31.12.2018 року тіло кредиту становить 33278,73 грн., а проценти - 36,41 грн.; з 01.01.2018 року по 21.05.2019 року тіло кредиту становить 33278,73 грн., а проценти - 5165,80 грн.; 22.05.2019 року тіло кредиту становить 32723,13 грн., а проценти - 36,38 грн.; з 23.05.2019 року по 02.06.2019 року тіло кредиту становить 32723,13 грн., а проценти - 393,48 грн.; з 03.06.2019 року по 04.08.2019 року тіло кредиту становить 32637,52 грн., а проценти - 2247,79 грн.; з 05.08.2019 року по 15.10.2019 року тіло кредиту становить 31496,05 грн., а проценти - 2480,20 грн.; з 16.10.2019 року по 20.10.2019 року тіло кредиту становить 31173,53 грн., а проценти - 170,74 грн.; з 21.10.2019 року по 29.10.2019 року тіло кредиту становить 31034,95 грн., а проценти - 305,49 грн.; 30.10.2019 року тіло кредиту становить 30790,73 грн., а проценти - 33,93 грн.

Станом на 28.09.2020 року (дата відступлення права вимоги) заборгованість за тілом кредиту становить 30790,73 гривень та процентами за користування кредитом - 11276,01 гривень (33,93 х 335 днів прострочення з 30.10.2019 року по 28.09.2020 року), а всього заборгованість за кредитним договором № 014/0978/82/0197256 від 27.02.2017 року - 42066,74 гривень.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою, третьою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті за себе зобов`язання по виконанню кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку на цей час добровільно не сплачено, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 014/0978/82/0197256 від 27.02.2017 року в розмірі 42066,74 гривень.

Щодо стягнення заборгованості за пенею в розмірі 6068,26 гривень.

У пункті 10.3 Договору передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором Кредитор має право вимагати, а Позичальник зобов`язаний на вимогу Кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення.

Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобов`язання включно.

В разі пред`явлення Кредитором вимоги по сплаті пені, її сплата здійснюється Позичальником у порядку та строки, передбачені для здійснення ануїтетних платежів відповідно до умов статті 3 Договору, якщо інше не передбачено вимогою Кредитора.

Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов`язання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що за прострочення грошового зобов`язання була нарахована пеня за перід з 16.10.2019 року по 28.09.2020 року, а тому в позовній заяві позивач прохав стягнути з відповідача заборгованість за пенею в розмірі 6068,26 гривень.

15.03.2022 року прийнято Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року.

Вказаним законом до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України був внесений пункт 18, відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Таким чином, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, в період дії в Україні воєнного стану відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця пені за прострочення грошового зобов`язання, в зв`язку з чим позов у частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 6068,26 гривень задоволенню не підлягає.

Що стосується строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

У пункті 10.6 Договору сторони погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю в сімдесят років.

Судом встановлено, що відповідачем порушено право позивача, за захистом якого останній звернувся до суду з позовом 27.06.2024 року, спірний кредитний договір між відповідачем і ПАТ «Райффайзен Банк» (яке передало право вимоги позивачу), був укладений 27.02.2017 року, та з урахування погодженого сторонами в кредитному договорі строку позовної давності 70 років, саме в межах цього строку позивачем реалізовано право на звернення до суду за захистом порушеного права.

З огляду на викладене, позовна давність до позовних вимог не може бути застосована, а відповідні доводи відповідача суд відхиляє.

Розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі виходячи із розрахунку: 42066,74 грн. (задоволені позовні вимоги) х 100 : 53344,97 грн. (ціна позову) = 78,86 % від сплаченого судового збору 2422,40 грн. = 1910,30 грн.

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 014/0978/82/0197256 від 27.02.2017 року в розмірі 42066,74 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 30790,73 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом - 11276,01 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1910,30 гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя