Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
13.06.2024 2/394/231/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Добровеличківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Мельник О.О. в інтересах позивачки звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини посилаючись на те, що вона, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .

У 2010 році позивачка познайомилась з відповідачем. В подальшому позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почала спільно проживати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без укладання шлюбу.

Від спільного проживання з відповідачем у позивачки народились діти.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2011 року), видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 07 травня 2014 року), видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградської області.

23 січня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ), зареєстроване Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис №4.

Оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебували у незареєстрованому шлюбі реєстрація дітей відбувалась відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають разом, ведуть спільне господарство та виховують трьох дітей.

Згідно з актом № 20 від 07.02.2024 року обстеження житлово-побутових умов проживання вищевказаної сім`ї, який складений комісією в складі начальника служби у справах дітей Новоархангельської селищної ради Т.Головань, головного спеціаліста служби у справах дітей Новоархангельської селищної ради В.Швабовської та головного спеціаліста служби у справах дітей Новоархангельської селищної ради І.Хміль, умови проживання задовільні, сім`я має всі необхідні побутові умови для забезпечення потреб всіх дітей. Відповідач, ОСОБА_2 , визнає себе батьком всіх дітей.

Відповідач ставиться до всіх дітей добре, вони спілкуються, проводять час разом, він купує необхідні речі. Доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 називають ОСОБА_2 батьком.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнає те, що він є біологічним батьком дітей ОСОБА_5 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не заперечує проти визнання його батьком дітей.

Представник позивачки просить суд визнати відповідача батьком дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також зобов`язати Добровеличківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актові записи про народження дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де у відомостях про батьківство вказати батьком дітей відповідача /а.с.2-5/.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, але від її представника надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити за їх відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив розгляд цивільного позову проводити за його відсутності, позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник третьої особи Добровеличківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за її відсутності, зауважень по суті справи немає.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України наголошує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України законодавець закріпив, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч. 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Даний позов підсудний Новоархангельському районному суду, оскільки відповідач зареєстрований на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області.

Предметом спору в даній справі є встановлення походження дитини від певної особи, яке регулюється Сімейним Кодексом України, Конституцією України.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_4 , її батьком вказано ОСОБА_9 , матір`ю - ОСОБА_6 (світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_5 , її батьком вказано ОСОБА_9 , матір`ю - ОСОБА_6 (світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 )/а.с.13,15/.

23.01.2024 року сторони у справі уклали шлюб в Новоархангельському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ) /а.с.11/.

З довідки про склад сім`ї від 31.01.2024 року № 449, виданої Новоархангельською селищною радою слідує, що до складу сім`ї позивачки входять ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 /а.с.12/.

Відповідно до акту № 20 обстеження умов проживання сім`ї сторін умови проживання задовільні, створено умови проживання для дітей, за зазначеною адресою АДРЕСА_1 проживають особи, вказані у довідці органу місцевого самоврядування /а.с.17/.

З актових записів про народження № 27 від 07.05.2014 та № 50 від 10.08.2011 року вбачається, що відомості про дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 внесені за заявою матері /а.с.44-45/.

Вирішуючи виниклий спір, суд звертає увагу на наступне.

Ст. 51 Конституції України, частинами 2 та 3 ст. 5 СК України передбачено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду.

Ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Ч. 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами 1, 2 та 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку - визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Відповідно до ч. 4, пунктів 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Порядок призначення та проведення експертизи визначено у параграфі 6 Глави 5 ЦПК України.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України).

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 4 ст. 128 СК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 30 червня 2021 року у справі № 742/3238/17, у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia (суд знає закони), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог, встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають з встановлених обставин та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на норму права, що є значно конкретизованим, аніж закон. Більш того, виходячи з положень ЦПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду відображається в судовому рішенні, зокрема, в його мотивувальній і резолютивній частинах.

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

За обставин цієї справи запис про батька дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за заявою матері).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

П. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

З огляду на вмотивоване суд вказує, що сторонами не надавався висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, окрім того жодна із сторін не заявила клопотання про призначення та проведення зазначеного виду експертиз, а надані документи - свідоцтво про шлюб, довідка про склад сім`ї, свідоцтво про народження дітей, акт обстеження умов проживання та витяги про актовий запис про народження дітей, самі по собі не є прямими доказами у справі, оскільки прямим доказом може вважатись лише висновок відповідної генетичної експертизи, а непрямими, поряд з поданими позивачкою доказами, є показання сторін, свідків, третіх осіб, цивільно-правові угоди, вчинені в інтересах неповнолітніх дітей, висновки компетентних органів про сумісне проживання сторін до народження дітей, ведення ними (сторонами) спільного господарства та подальше виховання, піклування та утримання неповнолітніх дітей, визнання в суспільстві позивачем дитини своєю.

На погляд суду, звернення до суду з даним позовом без надання належних та допустимих доказів є одним із способів уникнути мобілізації в період дії військового стану введеного в Україні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог, оскільки не було підтверджено наданими позивачкою доказами біологічне батьківство - ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України суд відносить за рахунок позивачки.

На підставі наведеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 5, 121, 125, 126, 128, 135 СК України, ст. ст. 2, 3, 4, 5, 12, 13, 27, 44, 76, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Добровеличківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі віднести за рахунок ОСОБА_1 .

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 .

Добровеличківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса), місцезнаходження вул. Центральна, 107 селище Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області, код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 24149327.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: