Справа № 466/9008/19 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/811/213/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м.Львів

Справа № 466/9008/19

Провадження № 22ц/811/213/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Шевченківського районного суду м.Львова, ухвалене у м. Львові 22 листопада 2023 року у складі судді Кавацюка В.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності,-

встановив:

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання за ним ( ОСОБА_1 ) права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 22,5 кв.м і складається з однієї кімнати житловою площею 11,6 кв.м, кухні - 4,4 кв.м, коридору - 2,3 кв.м, ванної - 2,3 кв.м, вбудованої шафи площею 0,3 кв.м та балкону площею 1,6 кв.м. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2009 року він (позивач) набув у власність вказану квартиру. Вказує, що він ( ОСОБА_1 ) є інвалідом 1 групи з дитинства. З метою певної безпеки, збільшення площі квартири, яка знаходиться на першому поверсі будинку, ним замовлено проект облаштування балкону консольного типу в квартирі. Зазначає, що розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19 червня 2012 року №380 йому ( ОСОБА_1 ) дозволено влаштувати консольний балкон розмірами 5,0 х 1,2 м для квартири без засклення, згідно з поданим проектом. Вказує, що після побудови балкону, з метою його узаконення та оформлення права власності, він звернувся до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Однак у задоволенні заяви йому було відмовлено у зв`язку з тим, що облаштований балкон не відповідає погодженому проекту. Просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2023 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 22,5 кв.м, що складається з кімнати житловою площею 11,6 кв.м, кухні - 4,4 кв.м, коридору - 2,3 кв.м, ванної - 2,3 кв.м, вбудованої шафи площею 0,3 кв.м та балкону - 1,6 кв.м.

Рішення суду оскаржила Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що ОСОБА_1 , при добудові до квартири консольного балкону, порушені вимоги розроблено проекту, зокрема, проведено засклення балкону та збільшено його розміри. Зазначає, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна загальна площа квартири позивача становила 20,9 кв.м. Згідно технічного паспорту на цю квартиру, квартира не обладнана балконом. Стверджує, що позивач не набував права власності на спірну реконструйовану квартиру, а має намір таке набути за рішенням суду, подавши вказаний позов. Посилається на те, що позивач не звертався до органу Державної інспекції архітектури та містобудування України для набуття права власності та введення реконструйованої квартири (будинку) до експлуатації у встановленому законом порядку, а одразу звернувся до суду з позовом про визнання права власності на реконструйовану квартиру. Вказує, що реконструйована квартира без затвердження проектної документації та без права на виконання вказаних будівельних робіт, є об`єктом самочинного будівництва.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справі відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З аслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з дитинства.

Позивач з 17 серпня 2009 року зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати житловою площею 11,6 кв.м, кухні площею 4,4 кв.м, коридору - 2,3 кв.м, ванної - 2,3 кв.м, вбудованої шафи площею 0,3 кв.м.

Ця квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. та зареєстрований в реєстрі за №3-1390.

Зазначена квартира обладнана балконом площею 1,6 кв.м. Загальна площа квартири складає 22,5 кв.м.

З розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19 червня 2012 року №380 «Про надання дозволу на влаштування консольного балкону» вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, висновку міжвідомчої комісії, йому надано дозвіл на влаштування консольного балкону для квартири АДРЕСА_1 .

Після здійснененя добудови балкону, в узаконенні проведеного будівництва та оформленні права власності на реконструйовану квартиру ОСОБА_1 відмовлено та рекомендовано привести балкон у відповідність до погодженого проекту.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Згідно із статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті ст. 41 Конституції України, статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною четвертою статті 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така (добудова) прибудова є власністю співвласника, який її зробив.

Відповідно до частини другої статті 383 цього Кодексу власник квартири може на свій розсуд здійснювати зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Судом встановлено, що добудований до квартири позивача балкон не порушує прав та інтересів сусідів по житлу, відповідає будівельним і пожежно-санітарним нормам та правилам, а також перебуває в задовільному стані, що дає можливість надійно та безпечно його експлуатувати. Скарг з боку мешканців будинку, у якому позивач проживає та облаштував консольний балкон до належної йому квартири, не надходило.

Згідно із статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний дотримуватися моральних засад суспільства.

Приписами статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є складовою правової системи України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Позивач у своїй позовній заяві просив визнати за ним право власності на реконструйовану квартиру.

Судом встановлено, що квартира є цілісним майновим комплексом разом з балконом, що не заперечувалось сторонами у справі та підтверджено проектною документацією та технічним паспортом квартири.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Постанова складена 6 червня 2024 року.

Головуючий______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк