єдиний унікальний номер справи 531/2191/24
номер провадження 2/531/722/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.01.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 36140-01/2024, за умовами якого товариство зобов`язувалося надати клієнту фінансовий кредит в сумі 5000,00 грн., строком на 120 днів, зі сплатою 2,50% за кожен день строку користуванням кредитом. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

29.05.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 29052024, відповідно до якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №36140-01/2024. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 36140-01/2024 від 23.01.2024 в сумі 20000,00 грн, з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 15000,00 грн.- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором № 36140-01/2024 від 23.01.2024 в розмірі 20000,00 грн, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» зазначену суму, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримала 22.08.2024, що підтверджується розпискою про вручення рекомендованого повідомлення.

У запропонований судом строк відповідач відзив на позов не надала, а тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними у справі доказами.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, 23 січня 2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» договір про надання фінансового кредиту №36140-01/2024, відповідно до п. 1.1. договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. договору, встановлено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 23.01.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 21.05.2024 року (а.с.6).

Пунктом 1.4. договору передбачено тип процентної ставки: фіксована. Відповідно до п. 1.4.1. договору процентна ставка становить 2.50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього Договору.

Згідно з п. 3.1. договору за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим Договором передбачено в п.5.3.

Відповідно до п. 3.2. договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором.

Пунктом 4.1.2. договору передбачено право товариства у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури встановленої чинним законодавством України (а.с. 6-12).

Договір було укладено між сторонами у вигляді електронного правочину у порядку ст. ст. 10-12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб-сайту позивача https://avans.credit/ шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (прийнявши вхідний дзвінок від Товариства та підтвердивши відповідну дію), текст якого наведений у реквізитах договору.

Детальний порядок укладення договору на виконання вимог Національного банку України міститься в самому договорі (розділ 2 договору).

Відповідно до п. 7.6. Договору підписанням цього Договору Клієнт підтверджує,що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб-сайті Товариства.

Таким чином, договір став укладеним після введення відповідачем у відповідне поле на сайті позичальника всіх особистих даних (у тому числі паспортних даних, зазначених у цій позовній заяві) та введення отриманого відповідачем на його телефон одноразового ідентифікатора у якості акцепту електронного договору, після чого відповідач отримав грошові кошти на свій банківський рахунок за реквізитами введеної ним банківської картки.

Пунктом 1.6 договору визначено, що кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів банківської картки, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.

У день укладення договору грошові кошти в сумі 5000,00 грн. були успішно зараховані на банківський рахунок відповідача, доказом чого є довідка платіжної системи про успішний переказ коштів, через яку позивачем здійснювалось зарахування (а.с.18).

До укладення договору, відповідачка ознайомилася із Заявою-анкетою клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та нею було підписано паспорт споживчого кредиту від 23.01.2024, де роз`яснюються істотні умови договору (а.с. 14-17).

Таким чином, судом встановлено, що позивач надав відповідачу кредит на власні потреби у розмірі, що визначений договором, а відповідач прийняла кредит, зобов`язувалася повернути банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, як це вказано у договорі.

Відповідач була ознайомлена з графіком платежів (а.с.13), що є додатком до кредитного договору.

Судом встановлено, що позичальником не було належним чином виконано зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту перед банком.

29.05.2024 було укладено договір факторингу № 29052024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС Кредит» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 36140-01/2024 від 23.01.2024, укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 (а.с. 24-27).

Додатком №1 до договору факторингу №29052024 від 29.05.2024 сформовано реєстр боржників до договору факторингу, серед яких за №579 значиться і відповідачка ОСОБА_1 (а.с.29 -30).

Як вбачається з копії платіжної інструкції №422780417 від 30.05.2024 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перерахувала грошові кошти ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» згідно договору факторингу (а.с.28зв.).

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29052024 від 29.05.2024 заборгованість відповідачки за кредитним договором №36140-01/2024 від 24.01.2024 на момент відступлення права вимоги, становить 20000,00 гривень (а.с.31).

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРНЕРС», набуло право грошової вимоги до відповідачки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 36140-01/2024 від 24.01.2024 станом на 10.07.2024 розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 20000,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн, та заборгованості за відсотками в розмірі 15000,00 грн (а.с. 23).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.

Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 6 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц.

Отже, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» має право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №36140-01/2024 від 23.01.2024.

Суд прийшов до висновку, оскільки відповідачем не виконано умов за кредитним договором №36140-01/2024 від 23.01.2024, тобто не погашено заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 20000,00 грн, відтак, відповідачка порушила умови укладеного договору, докази, які б ставили під сумнів вказану обставину відповідачкою не надано, а тому позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Звертаючись з даним позовом, позивачем згідно з платіжною інструкцією № від 29.07.2024 сплачено судовий збір за подання даного позову в сумі 3028,00 грн.

Відтак, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 9 000 грн 00 коп., суд зазначає наступне.

Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір про надання правової допомоги № 15-02/2024 від 15.02.2024, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та АО «Лігал Ассістанс» про надання правової допомоги в обсязі та на умовах цього договору, тобто на підставі звернення клієнта і форми заявки; прайс-лист АО «ЛігалАссістанс» з зазначенням виду послуг та їх вартості; платіжна інструкція № 448090001 від 23.07.2024 про перерахування ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» грошових коштів АО «Лігал Ассістанс» за надання правової допомоги згідно договору №15-02/2024 від 15.02.2024р. в розмірі 130 000, 00 грн; заявка на надання юридичної допомоги №142 від 01.07.2024 у справі ОСОБА_1 , згідно якої витрачено на усну консультацію, вивчення документів та підготовку позову 4 год., загальна вартість 9 000, 00 грн; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.07.2024, відповідно до яких входить: надання усної консультації з вивченням документів, на що витрачено 2 години вартістю 3 000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на протязі 2 год. - 6 000,00 грн (а.с.38-42).

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку за стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, адвокатом в інтересах позивача було здійснено підготовку та складено позовну заяву.

Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.

Отже, зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено повністю а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028, 00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 141 259, 263-265, 277-279, 352ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (, адреса місцезнаходження: 03150, Київська область, м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд.6 офіс 521) заборгованість за договором №36140-01/2024 від 23.01.2024 у розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (, адреса місцезнаходження: 03150, Київська область, м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд.6 офіс 521) суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. ( три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок) та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М.С. Попов