Провадження №2/712/3277/24
17 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі головуючого судді Стеценко О.С., за участю секретаря судового засідання Дубини В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів,
Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримувані кошти в сумі 6 439,30 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 3 028,00 грн.
Відповідач на підставі договору дарування №7817 від 19.08.2021, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., набув право власності на частину нежитлових приміщень торгового центру, площею 84,3 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 .
Відповідач з моменту набуття права власності на нерухоме майно, що знаходиться на належній позивачу земельній ділянці, здійснює фактичне користування земельною ділянкою під своїм нерухомим майном, без відповідних правовстановлюючих документів та без здійснення оплати за таке фактичне користування.
Згідно розрахунку, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 19.08.2021 (з дати набуття права власності) по 21.08.2024 (дату нарахування з метою звернення до суду), розмір заборгованості відповідача становить 6 439,30 грн.
За таких обставин, у зв`язку з фактичним користуванням відповідачем земельною ділянкою та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкаси через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача безпідставно утримувані грошові кошти за таке фактичне користування земельною ділянкою, тому звернувся до суду з указаним позовом.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 24 жовтня 2024 року.
24 жовтня 2024 року судове засідання відкладено на 25 листопада 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача.
25 листопада 2024 року судове засідання відкладено на 17 грудня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 390670662 від 13.08.2024 ОСОБА_1 є власником 3/500 часток приміщення торгового центру (нежитлові приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування частини нежитлових приміщень №7817 від 19.08.2021.
З договору дарування частини нежитлових приміщень від 19.08.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вбачається, що 3/500 частини нежитлових приміщень торгового центру за адресою: АДРЕСА_1 , складаються з приміщення торгової секції третього підземного поверху №33 площею 49 кв.м, частини приміщень спільного користування: приміщення першого поверху з №І до №V, приміщення першого підземного поверху з №1 до №3, №5, №8, з №20 до №24, №26, з №45 до №55, з №60 до №70, з №77 до №81, з №I до №Х, приміщення другого підземного поверху №1, з №5 до №10, №14, №16, №17, з №20 до №22, №27, №29, №33, №34, №55, №56, №58, №59, №61, №62, №66, з №68 до №81, з №І до №VII, приміщення третього підземного поверху №1, з №3 до №27, №29, №30, №37, №46, з №48 до №61, №66, №72, №74, №75, №77, №78, №90, №91, №92, №99, з №І до №VII, площею 35,3 кв.м.
За оцінкою ділянки від 20.02.2023 нормативна грошова оцінка ділянки складає 8 232 488,16 грн.
Крім того, указаною ділянкою на праві оренди користуються ТОВ «Оберіг» з 14.07.2015, ОСОБА_3 з 23.09.2015, ОСОБА_4 з 11.05.2018.
Відповідно до довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 29.05.2024 №343 загальна площа приміщень торгового центру літ. А-2, 1пд, 2пд, 3пд становить 24 652,6 кв.м.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №384776693 від 28.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , також розміщено приміщення торгового центру літ. А-2 площею 2 546,7 кв.м.
Таким чином, загальна площа нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 27 199,3 кв.м. (24 652,6+2 546,7).
Згідно розрахунку частки та площі для нарахування плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 , для ОСОБА_1 частка землекористування (площа для нарахування плати за землю) в залежності від площі нежитлових приміщень, що перебувають у власності ОСОБА_1 , становить 29 кв.м. (84,3/27 199,3=0,00309934; 0,00309934*9 456 кв.м.=29 кв.м.).
Позивачем наданий розрахунок збитків за фактичне користування ОСОБА_1 земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 19.08.2021 по 21.08.2024, згідно якого розмір заборгованості відповідача становить 6 439,30 грн.
Чинним законодавством (ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 96, 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України) передбачено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Відповідно до положень Податкового кодексу України плата за землю може здійснюватись у вигляді земельного податку та орендної плати.
Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (надалі- ЗК України) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.
Частиною 2 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі.
За змістом статей 116, 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.
Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
За змістом вказаних приписів, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені, оскільки право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, однак власник будівель, розташованих на земельній ділянці, не звільняється від плати за користування земельною ділянкою.
Верховний Суд вже неодноразово наголошував у постановах від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 28.02.2020 у справі № 913/169/18, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки.
Ураховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, та те, що відповідач у період з 19.08.2021 по 21.08.2024 фактично користувався земельною ділянкою, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, розрахунок суми боргу відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів задовольнити.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.
Суддя: О.С. Стеценко