Провадження №: 2-ві/755/39/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі головуючого судді - Коваленко І.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О. від розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

31 жовтня 2023 року вказану позову заяву було передано в провадження судді Яровенко Н.О. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

07 листопада 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження в даній справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

На виконання вимог статті 190 ЦПК України, 09 листопада 2023 року помічником судді учасникам справи надіслано: копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачам одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслано копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Відомості про вручення відповідачам копії ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17 січня 2022 року з копією позовної заяви та доданими документами, як і докази повернення до суду з поштового відділення без вручення надісланих на адреси відповідачів документів, в матеріалах цивільної справи відсутні.

На виконання завдань підготовчого провадження суд вирішував заяви та клопотання учасників справи шляхом вчинення відповідних процесуальних.

Так, ухвалами Дніпровського районного суду м.Києва від 09.05.2024 року було частково задоволено клопотання відповідача 1 про витребування доказів від Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», а саме: детального розрахунку сплати ОСОБА_7 сум за кредитним договором; залишено без задоволення клопотання відповідача 1 про розкриття банківської таємниці; частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерепа Ольги Володимирівни, а саме: належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 жовтня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва у вказаній цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

05 листопада 2024 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_8 , про відвід судді Яровенко Н.О., яка обґрунтована тим, що, здійснюючи закриття підготовчого провадження, суд залишив поза увагою ряд процесуальних дій, що є прерогативою підготовчого провадження, а саме: не вирішено питання про залучення як співвідповідача для солідарного стягнення ОСОБА_2 ; судом не забезпечено належним чином повідомлення учасників справи про проведення судових засідань; судом на вимогу представника ОСОБА_1 задоволено клопотання про витребування документів від позивача, які пов`язані із предметом позову, натомість не проконтрольовано їх виконання, що позбавило надати відзив по справі; судом не постановлено ухвалу про витребування копії матеріалів нотаріальної справи померлого ОСОБА_7 , натомість матеріалами спадкової справи суд не оперує, що фактично позбавляє суд належним чином встановити перелік майна померлого, на яке може бути здійснено звернення та коло учасників, з яких може бути проведено стягнення; суд визнаючи факт ненадання витребуваних документів по справі та їх неподання не вжив належних заходів для виконання вимог суду; суд не вирішив питання про залучення органу опіки та піклування. Процесуальні дії та рішення вчиняються не об`єктивно, без дотримання засад розумності строків та пропорційності їх вчинення і недопущення порушення прав сторін. Затягування судом розгляду свідчить про відмову у доступі до правосуддя. Такі обставини підтверджують обґрунтованість сумнівів у представника безсторонності судді у вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі та перехід до стадії судового розгляду, що вказує на суб`єктивну складову у безсторонності суду.

06 листопада 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва визнано заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, необґрунтованою, а заяву про відвід головуючого у справі передано для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1ст. 33 ЦПК України.

07 листопада 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями вирішення питання про відвід судді передано судді Коваленко І.В.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Судом вирішено розглянути заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно ч.1 ст.34 Цивільного процесуального кодексу України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У справі «Ветштан проти Швейцарії», рішення від 28.10.1998 вказано, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

В ухвалі від 01.07.2022 (справа № 369/2874/20), Верховний Суд вказав, що оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, суд повинен встановити, чи існують будь-які підстави стверджувати, що суддя має та виявляє особисту упередженість під час розгляду справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм судом підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Доводи заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О. не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Яровенко Н.О., тож заявлений відвід судді є необґрунтованим. Доводи заявника щодо відводу судді не доведені та не обґрунтовані.

Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2024 року містить мотиви визнання доводів заявника щодо недовіри судді необґрунтованими.

Так, як на підставу для задоволення заяви про відвід судді, заявник посилається на процесуальні порушення, які з точки зору заявника допустила суддя Яровенко Н.О. при розгляді справи №755/16815/23, а саме: здійснивши закриття підготовчого засідання, залишив поза увагою ряд процесуальних дій, що є прерогативою підготовчого провадження.

Суд, аналізуючи підстави для відводу судді виходить з того, що непогодження заявника із застосуванням суддею норм процесуального права при розгляді справи, не є підставою для відводу судді, а свідчать про непогодження відповідача із застосуванням відповідних норм права суддею.

При цьому суд враховує, що за правилами частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо БегеерБ.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію потрібно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Враховуючи наведене, підстави для відводу судді, передбачені ст.36 ЦПК України відсутні, а відтак, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.36,40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О. від розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Розгляд справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавцяпроводити в тому ж складі суду.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі та їх представникам.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: І.В.Коваленко