Провадження № 2/361/2357/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

30 жовтня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

представник відповідача ОСОБА_1

третя особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

16 вересня 2024 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 завдану за наслідками ДТП моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Під час винесення рішення Броварським міськрайонним судом Київської області не було вирішено питання про розподіл судових витрат, тому 09 жовтня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області з власної ініціативи призначив судове засідання для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу у даній справі на 30 жовтня 2024 року.

30 жовтня 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в частині стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Посилається на те, що оскільки відповідач заперечує проти задоволення позову повністю, то витрати на професійну правничу допомогу, як і судовий збір, вважає витратами, які має нести позивач.

Крім того, відповідач вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу адвоката є завищеним та неспівмірним з реальним обсягом наданих послуг. Зокрема, в описі наданих послуг від 18.12.2023 заявлено, що адвокат витратив на збирання доказів 3 години. Разом з тим. для збирання доказів адвокату не було необхідності розробляти та подавати звернення, запити, оскільки усі докази (висновок експерта, платіжні квитанції з Приватбанку, Universal Ваnk. копії рахунків тощо) зібрані та надані позивачем. Не зрозуміло на що конкретно витрачено 3 години часу адвоката. Час витрачений на підготовку та подання заяви (5 годин) теж завищений, оскільки справа не має публічного інтересу, не пов`язана з репутацією позивача. В наданих адвокатом документах відсутній детальний опис витраченого адвокатом часу по кожному виду робіт (послуг).

На думку відповідача розмір гонорару (витрат на правничу допомогу), визначений стороною позивача, з урахуванням дії правового режиму воєнного стану, є завідомо завищеним. Зазначена у позовній заяві та договорі про надання професійної правничої допомоги ціна адвокатської послуги за 1 годину у розмірі 1500,00 грн. не відповідає ринковим цінам адвокатських послуг, особливо у воєнний стан.

В судове засідання позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими, не з`явились.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача накористь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні третя особа проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача накористь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Суд,вислухавши представника відповідача, третю особу, встановив обстаини у справі, виниклі правовідносини, дослідивши письмові докази у справі дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 вересня 2024 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 завдану за наслідками ДТП моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Під час винесення рішення Броварським міськрайонним судом Київської області не було вирішено питання про розподіл судових витрат, тому 09 жовтня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області з власної ініціативи призначив судове засідання для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу у даній справі на 30 жовтня 2024 року.

При розгляді даної справи ОСОБА_3 було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 гривень, що підтверджується договором № 33/23 про надання професійної правничої допомоги від 04.09.2023 року, детальним описом наданих послуг від 18.12.2023, актом приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2023 року, довідкою від 18.12.2023 року № 33/23 про оплату замовлених послуг.

Відповідно ч.8, 9 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно ч.1, п.2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат :1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ;

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 8261216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України? (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі ?Гімайдуліна і інших проти України? (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі ?East/West Alliance Limited проти України?, від 26 лютого 2015 року у справі ?Баришевський проти України? (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі ?Лавентс проти Латвії? зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі ?Схід/Захід Альянс Лімітед? проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернувся за правничою допомогою до адвоката Розума О.В., у зв`язку з чим 04 вересня 2023 року між сторонами було укладено договір № 33/23 про надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до п.1.1 цього Договору адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, визначені договором в період дії данного договору та діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, а клієнт бере на себе зобов`язання оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, своєчасно виконувати свої обов`язки згідно умов данного договору.

Також ними був підписаний акт приймання-передачі наданих послуг, а також адвокатом був підписаний детальний опис наданих послуг від 18.12.2023, згідно якого вартість за годину роботи адвокат Розум О.В. 1500,00 грн., були надані такі послуги:

- юридична консультація 1 год. 1500,00 грн.

- вивчення документів 1 год. 1500,00 грн.

-збирання доказів 3 год. 4500,00 грн.

- підготовка та подання позовної заяви 5 год. - 7500,00 грн.

Вартість послуг адвоката складає 15000,00 грн.

Із матеріалів справи не вбачається підтвердження того, що адвокатом проводились будь які дії щодо збирання/витребування доказів, хоча сума наданих послуг в цій частині зазначена 4500 грн., крім того послуга підготовка та подання позовної заяви, вартість за яку зазначено 7500,00 грн. є значно завищеною, а тому у зв`язку з наведеним позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. та судовий збір в розмірі 1127 грн. 28 коп.

Керуючись ст.ст. 76 83, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути із військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1127 грн. 28 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.