ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 19 вересня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Дітей вони не мають, сімейні відносини між ними припинилися на початку 2023 року. Подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам, тому просила суд ухвалити рішення, яким шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати, її шлюбне прізвище на дошлюбне не змінювати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 19 вересня 2019 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №599 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінено на дошлюбне « ОСОБА_3 ». Витрати по справі віднесено на рахунок сторони, яка їх понесла.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права в частині зазначення у рішенні про зміну прізвища на « ОСОБА_3 » скасувати та її прізвище не змінювати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Вона просила своє шлюбне прізвище не змінювати, крім того є незрозумілим хто така відповідачка, оскільки у даній справі є лише відповідач, та що це за прізвище « ОСОБА_3 ».

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 із 19 вересня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сімейні стосунки між сторонами припинені збереження шлюбу є неможливим.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з різних причин у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, що призвело до відчуження, втрати подружжям почуття любові та взаємної поваги. Спроб до примирення сторони не приймали, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуть, мешкають окремо, майновий спір на даний час відсутній. У третьому абзаці резолютивної частини рішення суд вказав, що після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінити на дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Позивачка оскаржує рішення суду виключно в частині зазначення що після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінити на дошлюбне « ОСОБА_3 », тому відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду переглядається колегією суддів лише в цій частині.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній позивачкою частині, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.10,11 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 110 СК України право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Передбачене частиною 1 статті 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (частина 5 статті 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Відповідно до статті 112 СК України при розірванні шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило в інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки ОСОБА_1 у своєму позові, який було пред`явлено до відповідача ОСОБА_2 просила, її шлюбне прізвище на дошлюбне не змінювати, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині зазначення, що після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінити на дошлюбне « ОСОБА_3 » та ухвалення в цій частині нового рішення, яким після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2024 року в частині зазначення про зміну прізвища відповідачки на дошлюбне « ОСОБА_3 » скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров