Провадження № 22-ц/802/541/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаряЧерняк О.В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Луцької міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Огородник Богдани Володимирівни на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Луцької міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини.

Свій позов, враховуючи відповідь на відзив, мотивує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_5 , в якому у них народилася одна дитина дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що після розірвання шлюбу із відповідачкою дочка залишилася проживати разом з матір`ю, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.04.2023 року, встановлено порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак, відповідач не виконує його та не надає можливості йому спілкуватись з дочкою та приймати участь у її вихованні.

На підставі викладеного просить суд визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_6 у такий спосіб: батько має право у будь-який час спілкуватись, гуляти, відпочивати з малолітньою дочкою без обмежень у кількості днів та годин, брати доньку на ночівлю за своїм місцем проживання, але не більше, ніж п`ять днів (ночей) підряд (крім канікул та перебування на відпочинку) протягом одного календарного місяця; кожної п`ятниці з 17.00 год. до 08.00 год. понеділка (без присутності матері) з правом ночівлі; щорічно з 12.00 год. до 21.00 год. на день народження дитини, день Святого Миколая, Новий рік та Різдво (без присутності матері);. Після досягнення донькою 14-річного віку: кожної п`ятниці з 14.00 год. до 08.00 год. понеділка (без присутності матері) з правом ночівлі; щорічно з 10.00 год. до 22.00 год. на день народження дитини, день Святого Миколая, Новий рік та Різдво (без присутності матері). У випадку неможливості проведення зустрічі батька з донькою відповідно до графіку зустрічей, матір зобов`язується не пізніше ніж за 24 години на вимогу батька письмово повідомити про це батька, зазначивши причину та надавши відповідні докази. Визначити, що ОСОБА_4 зобов`язується письмово повідомляти ОСОБА_3 про зміну свого місця проживання в Україні та за межами України протягом 10 робочих днів з моменту зміни місця проживання. Визначити, що позивача та відповідач мають рівні обов`язки щодо матеріального забезпечення дитини: одяг, харчування . оплата навчання, лікування, відпочинку, гуртків та секцій, репетиторів та інших видів утримання дитини. Визначити, що батько ОСОБА_3 має наступні права щодо участі у вихованні і спілкуванні з донькою (з урахуванням стану здоров`я дитини та навчального процесу) незалежно від місця перебування дитини (за межами України чи в Україні) та дії чи скасування воєнного стану в Україні: у будь-який час спілкуватись, гуляти, відпочивати з малолітньою дитиною без обмежень у кількості днів та годин; брати доньку на ночівлю за своїм місцем проживання, але не більше ніж п`ять днів (ночей) підряд (крім канікул та перебування на відпочинку); брати доньку на вихідні, святкові дні (з правом ночівлі) за своїм місцем проживання; брати доньку на відпочинок у період літніх канікул (строком до 45 календарних днів підряд), у період інших канікул (строком до 15 календарних днів підряд); брати доньку на відпочинок з можливістю виїзду за кордон (за межі Україна) без обмеження кількості раз протягом одного календарного року (строком до 30 календарних днів підряд); безперешкодно та без обмежень у часі спілкуватись з донькою, використовуючи будь-які засоби зв`язку (телефон, електронна пошта, Skype, Viber тощо); щорічно половину від усіх днів канікул відповідно до шкільного канікулярного графіку для спільного відпочинку та оздоровлення доньки (без присутності матері); отримати згоду на виїзд з батьком дитини за межі України з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, в тому числі в складі організованої групи дітей. Визначити, що спільну дочку ОСОБА_6 кожен з батьків може забрати з дитячого садочка (школи) або за місце постійного проживання одного з батьків в залежності з ким буде дитина попередньо повідомивши про це у телефонному режимі. Визначити, що позивач та відповідач зобов`язуються надавати письмову нотаріальну згоду на виїзд за кордон з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, в тому числі в складі організованої групи дітей протягом двох днів з моменту такого звернення. Визначити, що позивач та відповідач зобов`язуються за спільною письмовою згодою обирати для доньки ОСОБА_6 дошкільні заклади, заклади середньої та вищої освіти, медичні та оздоровчі заклади. Визначити, що позивач та відповідач зобов`язуються не чинити перешкоди у спілкуванні дитини з дідом, бабою, з іншими членами сім`ї та родичами. Визначити, що позивач та відповідач зобов`язуються за спільною нотаріальною письмовою згодою вирішувати питання, які стосуються їх спільної доньки ОСОБА_6 , а саме: щодо зміни громадянства, щодо зміни її прізвища та/або ім`я та/або по батькові, щодо виїзду на постійне місце проживання за межі України.

Рішенням Луцького міськрйонного суду Волинської області від 06 березня 2024 року позов задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_3 порядок участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: з дати набрання законної сили рішенням суду протягом двох місяців: щосереди з 12:00 до 14:00 у присутності соціального працівника Служби у справах дітей Луцької міської ради без присутності матері; починаючи з першого дня третього місяця від моменту набрання законної сили рішенням суду: щосереди з 10.00 до 16.00; у суботу та неділю І та ІІІ тижня місяця з 10.00 до 14.00; спільний відпочинок із дитиною протягом 7 днів у літній період за погодженням з матір`ю дитини; спільний відпочинок із дитиною у святкові дні (Різдво Христове, Новий Рік, Великдень, Свята Трійця) протягом трьох годин за погодженням з матір`ю дитини; безперешкодне спілкування з донькою, використовуючи будь-які засоби зв`язку (телефон, електронна пошта, Skype, Viber тощо) за погодженням з матір`ю та врахуванням режиму дня дитини.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,представник ОСОБА_8 адвокат Огородник Б. В. подала апеляційну скаргу,в якій вказує, що дане рішення є необґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини, підлягає скасуванню із підстав порушення судом норм процесуального права, а також допущення судом невідповідності висновків обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Від представника третьої особи ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 , яка апеляційну скаргу підтримала, пояснення представника позивача ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2019 року, який на даний час розірвано.

В шлюбі у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 22.09.2023 року відповідач змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 61).

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо виховання та часу зустрічей з малолітньою дочкою, в зв`язку з чим ОСОБА_3 звернувся до виконавчого комітету Луцької міської ради з заявою про вирішення питання щодо надання йому можливості побачень з малолітньою дочкою та участі у її вихованні.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.04.2023 року № 192-1 вирішено встановити позивачу наступний графік зустрічей з малолітньою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щосереди з 10.00 до 16.00; 22 та 23 квітня 2023 року з 10.00 до 16.00; у суботу та неділю І та ІІІ тижня місяця з 10.00 до 14.00; протягом квітня та травня зустрічі проводити у присутності матері дитини ОСОБА_4 , в подальшому без її присутності (а.с. 6-7).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка не дотримуються порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначеного рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.04.2023 року № 192-1, оскільки 29.05.2023 року ОСОБА_4 зверталася до Служби у справах дітей щодо скасування зазначеного рішення, через не чітке виконання його вимог. Також позивач звертався 13.07.2023 року до Служби у справах дітей, оскільки мати дитини не виконує рішення, а саме, не дозволяє бачитися з дочкою у визначені дні та повідомляє про небажання дитини бачитися з ним, а також з інших причин (а.с. 112, 114).

З даного приводу у Службі у справах дітей було проведено спільні зустрічі 02.06.2023 року, 24.07.2023 року, на яких роз`яснено сторонам щодо неприпустимості налаштування дитини проти одного з батьків та необхідності дотримання рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.04.2023 року № 192-1 (а.с. 113, 115).

Крім того, із відео з нагрудної відеокамери поліцейського, за викликом відповідача вбачається, що у процесі конфлікту між сторонами, який виник через те, що позивач у день відвідування мав намір побачити дитину, однак, відповідачка відмовила йому та повідомила, що дитина не хоче бачити батька та боїться його, про що сама Єва сказала поліцейському (а.с. 9).

Також, із фотокопій долучених до матеріалів справи, вбачається, що при зустрічах батька і доньки, остання бавиться бойовими предметами, на дитині лишаються видимі синці, що викликає засторогу у матері щодо безпечності зустрічі дитини з батьком без її присутності (а.с. 57-59).

Отже, судом встановлено, що сторони не можуть в добровільному порядку узгодити між собою питання щодо їх участі у вихованні спільної малолітньої дитини ОСОБА_6 , і відповідач чинить позивачу в цьому перешкоди.

ОСОБА_3 , який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з дочкою ОСОБА_6 , а ОСОБА_10 , з якою проживає дитина, не має права перешкоджати позивачу безпосередньо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Проте, право батька на спілкування з дитиною не може бути абсолютним і повинно взаємовідноситися із забезпеченням найкращих інтересів дитини.

На виконання вимог ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2023 року Службою у справах дітей підготовлено висновок «Про участь ОСОБА_3 у вихованні дитини» від 27.11.2023 року №301, яким встановлено, що з метою з`ясування обставин справи та режиму дня дитини, працівники служби у справах дітей декілька разів намагалися зв`язатися з ОСОБА_4 , але безрезультатно, на прохання прибути у службу для надання пояснень також не реагувала. На підставі наведеного, враховуючи інтереси дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне визначити ОСОБА_3 такий спосіб участі у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1. Спільний відпочинок із дитиною у період до 01.05.2024 року: з 10.00 до 16.00 щосереди; з 10.00. до 18.00 у суботу та неділю І, ІІІ тижня місяця. 2 Спільний відпочинок із дитиною у період з 01.05.2024 року: з 17.00 п`ятниці до 17.00 неділі І, ІІІ тижня місяця; спільний відпочинок із дитиною протягом 7 днів у літній період; спільний відпочинок із дитиною у святкові дні (Різдво Христове, Новий Рік, Великдень, Свята Трійця) в порядку чергування рік через рік. Батько забирає дитину перед днем святкування о 18.00 та повертає наступного дня до 18.00 (а.с. 86-88).

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Аналізуючи наданий висновок Служби у справах дітей, суд вважає його не повним та частково бере до уваги, так як він складений без врахування думки матері та режиму дня малолітньої дитини, якій лише 3 роки, а також заперечення проти встановлення такого графіку стороною відповідача.

Крім того, при затвердженні зазначеного висновку працівниками Служби у справах дітей не було проведено обстеження житлових умов батька для встановлення належних умов для перебування дочки ОСОБА_12 за місцем його проживання та наявності місця для ночівлі останньої при залишенні дитини з 17.00 п`ятниці до 17.00 неділі І, ІІІ тижня місяця.

Враховуючи зазначене, суд при вирішенні справи частково взяв до уваги вищезазначений висновок Служби у справах дітей, а також рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.04.2023 року № 192-1, оскільки саме такий графік був узгоджений під час спільної зустрічі батьків 29.03.2023 року.

Таким чином, суд вважав за доцільне визначити наступний спосіб участі позивача у спілкуванні з дитиною, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин та режиму дня малолітньої дитини, а саме: щосереди з 10.00 до 16.00; у суботу та неділю І та ІІІ тижня місяця з 10.00 до 14.00.

Крім того, враховуючи вищенаведені обставини справи, а також вікові особливості малолітньої дитини, на думку суду, слід надати можливість спільного відпочинку батька з донькою влітку протягом 7 днів; спільний відпочинок із дитиною у святкові дні (Різдво Христове, Новий Рік, Великдень, Свята Трійця) протягом трьох годин за погодженням із матір`ю дитини, безперешкодне спілкування з донькою, використовуючи будь-які засоби зв`язку (телефон, електронна пошта, Skype, Viber тощо) за погодженням з матір`ю дитини.

При цьому судом враховано, що між сторонами існують конфліктні відносини, агресивна поведінка батьків у присутності дитини, в тому числі взаємні образи та претензії безперечно негативно впливають на почуття дитини, формуючи такі негативні переживання як страх, безпорадність, неможливість зміни ситуації, потребу в захисті, дистанціювання від конфліктів.

У зв`язку з цим присутність матері на зустрічах батька з дочкою ймовірно призведе до виникнення або продовження між сторонами сварок, суперечок, образ, претензій тощо, що може призвести до формування у дитини психосоматичних розладів, агресії та аутоагресії.

Отже, з метою запобігання втраті емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршенню психоемоційного зв`язку між ними, суд дійшов вірного висновку про можливість зустрічей батька з донькою без присутності матері протягом наступних двох місяців.

При цьому судом вірно зазначено, що у таких чутливих правовідносинах, ураховуючи тривалий конфлікт між батьками, відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з ним.

Разом з тим, ураховуючи психоемоційний стан дитини, її вік, суперечливе відношення до батька, суд переконаний, що в найкращих інтересах дитини, забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, буде проведення зустрічей з батьком протягом двох годин з 12:00 год. до 14:00 год. щосереди наступні два місяці у присутності соціального працівника Служби у справах дітей Луцької міської ради, і такі зустрічі безперечно будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків ОСОБА_3 із його дочкою, й відповідатимуть законним інтересам як матері, так і дитини.

Суд також наголошує, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Відтак доводи відповідачки про необхідність проведення зустрічей дочки з батьком виключно у її присутності, є необґрунтованими, оскільки наявні між сторонами неприязні відносини та конфлікти негативно впливають на ставлення доньки до батька, а тому проведення зустрічей батька з дитиною у присутності матері не сприятиме налагодженню відносин між ними.

Також, суд звертає увагу на те, що небажання дитини спілкуватися з батьком (якщо таке і має місце) не може бути наслідком відсторонення батька від участі у спілкуванні та вихованні дитини, і в будь-якому випадку оцінюється судом у сукупності з іншими зібраними у справі доказами при вирішенні спору. Тому покликання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував думку дитини, не заслуговують на увагу, зважаючи на малолітній вік дитини.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.153 СК України).

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст.157 СК України).

Згідно зі ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до чч. 1, 3 ст.19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).

Суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК України).

Відповідно до ст.159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції врахував бажання та можливість позивача спілкуватися з дочкою та приймати активну участь у її житті,та встановив такий порядок участі батька у вихованні дитини, при встановленні якого врахованоінтереси дитини та принцип рівності прав батьків у вихованні дитини.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з приписами законодавства та матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, не спростовують правильність висновків суду, оскільки визначений судом першої інстанції порядок та час спілкування батька з дочкою забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини. З урахуванням конфліктної ситуації між сторонами по справі та беручи до уваги воєнний стан в країні, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що побачення батька і дочки має відбуватися без присутності матері, але має буде погоджене з матір`ю дитини.

У рішенні суду дано вірну правову оцінку доводам, якими відповідачка заперечувала позовні вимоги і які викладені в апеляційній скарзі, рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Огородник Богдани Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2024 року.

Головуючий

Судді :