УХВАЛА

03 червня 2024 року м. Кропивницький

справа № 394/916/23

провадження № 22-ц/4809/1058/24

Кропивницький апеляційний суд в складі судді Голованя А.М. дослідивши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

16.05.2024 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з апеляційною скаргою у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі представник позивача заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копія повного тексту заочного рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2023 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано 24.01.2024 (докази містяться в матеріалах справи). Первісна апеляційна скарга подана 21.02.2024, яка ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.03.2024 була залишена без руху. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслано заяву про усунення недоліків, але помилково було направлено до Дніпровського апеляційного суду.

07.05.2024 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримав ухвалу про повернення апеляційної скарги. Враховуючи, що первісна апеляційна скарга подана у встановлений строк, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» намагався усунути недоліки та апеляційна скарга переподається у короткий строк, просив визначити причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити його.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частина перша статті 127 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що копію повного рішення суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано 24.01.2024. Апеляційна скарга подана до суду 16.05.2024, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що 21.02.2023 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже зверталося до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року, яка ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30 квітня 2024 року була визнана неподаною та повернута скаржнику.

Зазначені представником позивача причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не дають підстав для висновку про його пропуск з поважних причин та не підтверджені належними доказами.

Матеріали справи свідчать про те, що вперше апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було подано в межах строку, який передбачає право на поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, однак саме по собі право позивача на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою після її повернення ухвалою апеляційного суду не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не є безумовною підставою для його поновлення.

Інших обставин непереборної сили, які об`єктивно унеможливлювали подання апеляційної скарги у встановлений строк, представником позивача не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України імперативно визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (пункти 22-23) зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (Melnyk v. Ukraine, N 23436/03).

Тобто, інститут строків в цивільному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій і стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Враховуючи викладене, суд не визнає наведені представником позивача причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року залишити без руху.

Запропонувати скаржнику протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження заочне рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Роз`яснити, що у разі, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому ст. 358 ЦПК України.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду А.М. Головань