НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 листопада 2024 рокуСправа № 322/1482/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Подріз В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:Тернуватської селищної ради
третя особа:приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна
про:визнання права власності.

12 серпня 2024 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 6,5100 га з кадастровим номером :05:006:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території: Запорізька область, Новомиколаївський район, Тернуватська об`єднана територіальна громада, село Любицьке.

Ухвалою суду від 30.08.2024 судом було відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після чого відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезазначена земельна ділянка.

За заявою позивача було заведено спадкову справу. Постановою нотаріуса від 26.06.2024 № 960/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0004.

Підставою для реєстрації права власності на вказану земельну ділянку було Свідоцтво про право на спадщину № 2-252, видане 05.07.2013 Другою донецькою державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_2 та її єдиною спадкоємицею.

Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст. 386, 392, 1223, 1261, 1268, 1278 ЦК України, позивач просив задовольнити позов.

Відповідач 12.09.2024 подав до суду письмову заяву, в якій зазначив про відсутність заперечень проти задоволення позову, та просив розглянути справу за відсутності його представника. Відзиву у встановлений судом строк відповідач до суду не подав.

Третя особа 19.09.2024 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою суду від 29.10.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 14.11.2024 учасники справи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, не прибули.

Враховуючи неявку в судове засідання 14.11.2024 всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.01.2024 серії НОМЕР_2 .

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 20/2024 (номер спадкової справи у Спадковому реєстрі - 71900514).

ОСОБА_2 була власником земельної ділянки загальною площею 6,5100 гектара, кадастровий номер :05:006:0004, що знаходиться в с. Любицьке Запорізького району Запорізької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-562 від 05.07.2013, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.06.2024 № 384388280.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. від 26.06.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0004 у зв`язку з неподанням документів, що посвідчують право власності на зазначену земельну ділянку.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Належність правовстановлюючих документів на спадкове майно встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відсутність у позивача по цій справі оригіналів правовстановлюючих документів, перешкоджає йому оформити право власності на житловий будинок та земельну ділянку в нотаріальному порядку.

Водночас у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, підтверджений належними доказами факт державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0004, підтверджує входження цієї ділянки до складу спадщини, що відкрилася після її смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До позовної заяви позивачем додано платіжну квитанцію від 08.08.2024, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 2902,11 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до Тернуватської селищної ради - задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 6,5100 гектара, кадастровий номер :05:006:0004, що знаходиться в с. Любицьке Запорізького району Запорізької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

3. Стягнути з Тернуватської селищної ради на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2902,11 грн. (дві тисячі дев`ятсот дві гривні 11 коп.).

4. Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

- відповідач: Тернуватська селищна рада, вул. Центральна, 9, смт. Тернувате Запорізького району Запорізької області, 70150, ідентифікаційний код: 20509545.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2024 року.

Суддя С.С. Гасанбеков