УХВАЛА

07 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 346/1313/15-ц

провадження № 61-14410ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянувши касаційну скаргу Державної іпотечної установи на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Державної іпотечної установи як правонаступника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, примусове виселення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, примусове виселення із житлової квартири, що обтяжена іпотекою.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 01 липня 2021 року Державну іпотечну установу залучено до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 травня 2022 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1403pv3-07 від 09 серпня 2007 року, укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 , яка станом на 31 серпня 2009 року становить 271 892, 43 грн та складається із заборгованості: по сплаті кредиту - 24 628,38 доларів США

(1 долар США по курсу НБУ станом на 31 серпня 2009 року становив 7, 989 грн, що за курсом НБУ станом на день проведення розрахунку було еквівалентно 196 756, 13 грн); відсотків - 2 836, 95 доларів США (що за курсом НБУ станом на день проведення розрахунку було еквівалентно 22 664, 39 грн); пені - 52 471, 91 грн, звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 192,3 кв. м., житловою - 121,7 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та є предметом іпотеки згідно з Іпотечним договором, укладеним 09 серпня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Галян Г. М. та зареєстрованим в реєстрі за № Д-382. Спосіб реалізації предмету іпотеки визначено: шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною - 2 632 500 гривень, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення суду становить 90 000 доларів США. В решті вимог відмовлено в зв`язку з їхньою безпідставністю. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від від 09 листопада 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 травня 2022 року в частині задоволених позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та судових витрат скасовано та ухвалено нове. В задоволенні позовних вимог Державної іпотечної установи як правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

05 вересня 2024 року через підсистему «Електронний Суд» Державна іпотечна установа вперше подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 346/1313/15-ц.

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2024 року касаційну скаргу Державної іпотечної установи визнано неподаною та повернуто заявнику.

29 жовтня 2024 року через підсистему Електронний Суд Державна іпотечна установа повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 346/1313/15-ц.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частин першої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року.

Клопотання мотивовано тим, що повний текст постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року, 22 листопада 2022 року було надіслано на адресу Державної іпотечної установи, про що заявнику стало відомо із супровідного листа доставленого до Електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд.

Водночас заявник вказує, що пропуск строку на касаційне оскарження судового рішення пов`язаний з повномаштабним вторгненням росії в Україну, масованим обстрілами та відсутністю електроенергії.

Заявник просить поновити пропущений строк з огляду на те, що Івано-Франківським апеляційним судом не надано інформації про отримання Державною іпотечною установою копії постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року, при цьому датою отримання повного тексту постанови зазначає 05 серпня 2024 року.

Учасник судового процесу, реалізуючи свої процесуальні права має вчиняти дії з дотриманням процесуальних строків звернення до суду, тобто добросовісно користуватися своїми правами з метою недопущення настання негативних наслідків для такого учасника справи, які зумовлять докладання додаткових зусиль, направлених на поновлення, пропущеного процесуального строку.

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в Єдиному державному реєстрі судових рішень не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Повний текст постанови Івано-Франківського апеляційного суду

від 09 листопада 2022 року, складено 17 листопада 2022 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 листопада 2022 року.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте, ні клопотання ані касаційна скарга не містить спростувань зазначеного та доводів про розгляд справи за відсутності представника Державної іпотечної установи, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Крім того, з повідомлення Івано-Франківського апеляційного суду

від 27 вересня 2024 року вбачається, що вперше копію оскарженого судового рішення було направлено на електронну адресу Державної іпотечної установи 22 листопада 2022 року, що також підтверджено заявником.

Виключні випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, для поновлення строку на касаційне оскарження Державною іпотечною установою у касаційній скарзі не вказані та не обґрунтовані.

Клопотання Державної іпотечної установи не містить жодних випадків, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, а саме: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Верховний Суд не приймає до уваги, доводи заявника про те, що повномаштабне вторгнення росії в Україну та запровадження військового стану у країні, масовані обстріли та відсутність електроенергії, стало надзвичайними, невідворотними та об`єктивними причинами пропуску строку на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року, передбаченими пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, які підтверджують неможливість подання в передбачений законом строк касаційної скарги та є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки із касаційною скаргою на оскаржуване судове рішення заявник звернувся, після спливу майже двох років з дня складення повного тексту постанови апеляційного суду.

Отже, клопотання не містить доводів, підтверджених доказами, що пропуск строку на касаційне оскарження судового рішення допущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Узагальнюючи наведене, вказані доводи не можуть свідчити про наявність обставин, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, перелік яких є вичерпним, за умови яких строк на касаційне оскарження судового рішення може бути поновлено.

Разом з цим, Верховний Суд зауважує, що наведені заявником у клопотанні обставини не є виключними обставинами відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України.

Ураховуючи те, що касаційна скарга заявника подана після спливу більше ніж одного року з дня ухвалення оскаржуваної постанови, а виключні випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не обґрунтовано, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної іпотечної установи на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Державної іпотечної установи як правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, примусове виселення.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара