Справа № 167/969/24
Номер провадження 2/167/391/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Стасюк Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 28927,33 грн. одноразово та в розмірі 4000 грн. щомісячно.

Позов обґрунтовується тим, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу і мають спільного сина ОСОБА_4 . Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 26 грудня 2023 року з відповідача в користь позивача стягнуто аліменти на малолітнього ОСОБА_3 в розмірі частки від заробітку (доходу). Однак, оскільки їхній син хворіє з 2022 року, проходить періодичні обстеження, приймає на постійній основі ліки та час від часу перебуває на стаціонарному лікуванні, то потребує додаткових витрат. На купівлю медичних препаратів ОСОБА_1 витратила

35335,51 грн., на проведення лабораторних досліджень 5251,95 грн., на оплату проїзду для доставки біологічного матеріалу для аналізу та для санаторно-курортного лікування 8112,20 грн. Крім цього, для навчання та розвитку дитини позивач придбала ноутбук вартістю 8500 грн. та пенні-борд вартістю 655 грн. Загальна сума витрат становить 57854,66 грн., тому половину коштів позивач просить стягнути з відповідача. Оскільки хвороба сина має постійний характер і позивач стало витрачає кошти на його обстеження та лікування, тому заявлено й вимогу про стягнення з відповідача додаткових витрат в розмірі 4000 грн. на місяць.

У відзиві на позовну заяву відповідач висловлює заперечення проти позову, суть яких зводиться до того, що він належним чином виконує обов`язок по сплаті аліментів на сина ОСОБА_4 і заборгованість по їх сплаті відсутня. Відповідач також бере участь у додаткових витратах на сина, оплачує лабораторні дослідження, а ноутбук вартістю

8500 грн. був куплений позивачем за його кошти. Придбання ОСОБА_1 для сина пенні-борда не відносить до додаткових витрат, а оплату проїзду для доставки біологічного матеріалу для аналізу не підтверджено належними та допустимими доказами. Покликається, що 2-3 рази на тиждень відвідує сина, приносить йому продукти харчування та поповнює мобільний телефон. Просить врахувати його перебування у важкому матеріальному становищі та отримання позивачем соціальної допомоги на сина ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов, давала пояснення близькі за змістом до його обгрунтувань. Крім того зазначила, що витрати на обстеження та лікування сина ОСОБА_4 складають приблизно 227 грн. на день. Позивач кілька разів на тиждень з м. Рожища у лабораторію м. Луцька особисто відвозить біологічний матеріал сина для проведення аналізу. Малолітній ОСОБА_4 вразливий до застуди і йому рекомендовано обмеження в контактуванні з великою кількістю людей. Позивач отримує соціальну допомогу на сина в розмірі 2361 грн. лише з початку 2024 року, оскільки до цього часу вона була оформлена на відповідача. Придбання ноутбука зумовлене індивідуальним навчання сина і його купівлю вона здійснила за власний рахунок. Категорично заперечувала передання відповідачем коштів для цього.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`являвся.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково, погоджувалася на стягнення з відповідача щомісячних додаткових витрат в розмірі 1000 грн. та не оспорювала понесенні позивачем додаткові витрати на лабораторні дослідження, послуги з перевезення дитини на санітарно-курортне лікування, купівлю медичних препаратів (за виключенням препаратів «Діане», «Феміцикл», « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 », « ОСОБА_7 », а також протизастудних). Заперечила щодо заявлених витрат на придбання ноутбука, пенні-борда, а також витрат на проїзд ОСОБА_1 в м. Луцьк з метою здачі аналізів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Судом з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані сторони.

Малолітній ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_1

у буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 6 листопада 2023 року № 577.

Згідно з копією рішення Рожищенського районного суду Волинської області

від 26 грудня 2023 року з відповідача у користь позивача стягуються аліменти на малолітнього ОСОБА_3 у розмірі частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 30 листопада

2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 станом на вересень 2024 року не має заборгованості по сплаті аліментів, що слідує з розрахунку державного виконавця у виконавчому провадженні № 74064138

За правилом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК).

Із представлених позивачем медичних документів (копій виписок з медичної картки від 17 жовтня 2022 року, виписки із медичної картки стаціонарного хворого

№ 573д, витягу з історії хвороби № 8376/3504, витягу з історії хвороби № 174/39, витягу з історії хвороби № 3463/1454, консультаційних висновків спеціаліста від 27 лютого

2022 року, 30 травня 2023 року) слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз гострий гломерулонефрит (ідіопатичний нефротичний синдром, стероїд-залежний, стероїд-чутливий варіант, часто рецидивуючий перебіг). Ця хвороба зумовила проходження ним з 3 по 17 жовтня 2022 року стаціонарного лікування в медичному закладі Республіки Польща, з 16 по 24 січня 2023 року у КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради, з 20 по 22 грудня 2023 року, з 5 по 8 червня 2023 року у КНП «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» Львівської обласної ради, з 8 по 12 липня 2024 року у КНП «Клінічний центр дитячої медицини» Львівської обласної ради. Рекомендації лікарів: 1) перевіряти сечу на наявність білка, при виявленні якого, а також у разі ознак інфекції, необхідно здавати загальний аналіз сечі;

2) знежирена, легкозасвоювана, нормопротеїнова, нормокальцієва, малосольна дієта;

3) берегтися від гострих респіраторних інфекцій та переохолодження; 4) індивідуальне навчання на дому на час приймання імуносупресивної терапії; 5) прийом препаратів: «Енкортон», «Полпразол», «Вітамін Д3 2000», «Метилпреднізолон 2,5 мг.», «Селлсепт 500 мг.», «Енап 2,5 мг.», «Медрол 48 мг.», «Вітамін Д 2000», «Омез 20 мг.», «Кальцій ДЗ нікомеду 500 мг».

Копією медичного висновку № 5 підтверджено, що захворювання малолітнього ОСОБА_3 відповідає пп. 2.1 п. 2 Розділу V Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком

до 16 років, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 8 листопада

2001 року № 454/471/516, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня

2001 року за № 1073/6264).

За змістом копії індивідуальної програми дитини з інвалідністю від 1 лютого

2023 року № 60 слідує, що малолітньому ОСОБА_3 рекомендовано, зокрема санаторно-курортне лікування 1 раз в рік (терміном 18 днів), індивідуальну форму навчання протягом навчального року.

Малолітній ОСОБА_3 з 2 по 12 вересня 2024 року проходив курс реабілітації (абілітації) у ПАТ «Санаторно-готельний комплекс «Дніпро-Бескид», що стверджено копією відповідної довідки за підписом голови реабілітаційної комісії та голови ради директорів цього товариства.

Отже, судом встановлено, що існують особливі обставини, що зумовлені хворобою малолітнього ОСОБА_3 , а витрати пов`язані з ними відповідно до ст. 185 СК є додатковими.

Щодо додаткових витрат на проведення лабораторних досліджень та оплату проїзду до лабораторії, то суд виходить з такого.

Копіями платіжних документів підтверджено витрати позивача на оплату лабораторних досліджень (аналізів сечі) на загальну суму 5251,95 грн. Ці витрати представник відповідача ОСОБА_2 не оспорює, тому є підстави для стягнення їх половини з відповідача. Водночас, під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 пояснила, що для проведення досліджень відвозить біологічний матеріал малолітнього ОСОБА_3 у лабораторію в м. Луцьк і вартість проїзду в одну сторону складає 50 грн. За представленими суду платіжними документами усього проведено

40 лабораторних досліджень, тому витрати на послуги перевезення з метою здачі біологічного матеріалу для дослідження підлягають частковому задоволенню у розмірі 4000 грн. (50 грн. * 40 досліджень * 2 (проїзд у дві сторони). Інші документи (квитки) на підтвердження вартості проїзду в м. Луцьк суд не приймає до уваги, оскільки доказами не доведено проведення інших лабораторних досліджень. Доводи представника відповідача ОСОБА_2 щодо неналежності та недопустимості квитків через відсутність у них необхідних реквізитів (дати, часу, маршруту) у цьому випадку суд вважає неспроможними, оскільки, враховуючи відстань від м. Рожища до м. Луцька, на переконання суду, очевидним є використання позивачем транспорту. Вартість проїзду на санаторно-курортне лікування малолітнього ОСОБА_3 складає 2012,20 грн., підтверджується копіями квитків і представником відповідача ОСОБА_2 не оспорюється, тому половину цих витрат слід стягнути з відповідача.

Щодо додаткових витрат на придбання медичних препаратів, суд зазначає таке.

У позовній заяві значиться, що загальний розмір витрат на придбання сину медичних препаратів становить 57854,66 грн. і на підтвердження цього долучено ряд квитанцій.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_2 не оспорювала витрати на придбання малолітньому ОСОБА_3 лікарських засобів, які були призначені йому за рекомендаціями лікарів, а щодо препаратів: «Діане», «Феміцикл», « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 », « ОСОБА_7 » заперечила. Крім того, ставила під сумнів придбання дитині препаратів, які рекомендовані при гострих респіраторних інфекціях. У свою чергу, позивач ОСОБА_1 підтвердила, що дійсно такі препарати як « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 », « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » купувала для себе і вони помилково включені до розрахунку. Краплі для очей «Віаль» використовувалися як дитиною так і позивачем. Інші медикаменти купувала для сина ОСОБА_4 при застудах за порадами сімейного лікаря. За наведених обставин, суд визнає слушними доводи представника відповідача ОСОБА_2 щодо необхідності виключення із витрат на придбання медичних препаратів малолітньому ОСОБА_3 медичних препаратів: «Діане», «Феміцикл», «Віаль», «Ацикловір», « ОСОБА_7 »). Водночас, оскільки у консультаційному висновку спеціаліста від 27 травня 2024 року наявні дані про наявність у малолітнього ОСОБА_3 гострої респіраторної інфекції та рекомендовано йому ряд медикаментів (зокрема «Тандум верде», «Ібупрофен» та інших), то суд не вбачає підстав для їх виключення із розрахунку. За таких обставин, представленими позивачем ОСОБА_1 копіями платіжних документів підтверджено витрати на придбання малолітньому

ОСОБА_3 медичних препаратів на суму 33250,57 грн. (за виключенням вартості придбаних медичних препаратів: «Діане», «Феміцикл», « ОСОБА_7 », « ОСОБА_6 », «Віаль»), а тому їх половина підлягає стягненню з відповідача.

Щодо витрат на придбання ноутбука.

Копією товарного чеку від 17 листопада 2023 підтверджено купівлю ноутбука марки «Dell 5590» вартістю 8500 грн. Малолітній ОСОБА_3 часто хворіє, що підтверджено документально. Суд погоджується із твердженням позивача, що такі обставини ускладнюють здобуття ним базової освіти безпосередньо у навчальному закладі. Позивач докладає зусиль для виконання цього батьківського обов`язку і, для індивідуального навчання сина у період хвороби (що рекомендовано лікарями), придбала йому ноутбук, тому суд відносить його купівлю до додаткових витрат відповідно

до ст. 185 СК. Позивач стверджує, що його придбання здійснено виключно за її рахунок, а відповідач покликається на те, що ноутбук придбаний за його кошти, які він передав ОСОБА_1 за день до придбання. Оцінюючи ці доводи сторін, суд враховує, що доказами не підтверджено передання грошових коштів від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , а зняття 16 листопада 2023 року відповідачем готівки в розмірі 8600 грн. не є достатнім доказом для встановлення цього факту. За таких обставин половина витрат на придбання ноутбука підлягає стягненню з відповідача.

Щодо витрат на купівлю пенні-борда, суд зазначає таке.

За правилом ст. 185 СК додатковими є витрати що викликані особливими обставинами, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких закон відносить зокрема випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено, що купівля малолітньому

ОСОБА_3 пенні-борда зумовлене розвитком у нього певних здібностей, тому суд не вбачає підстав для задоволення цих вимог.

Отже, з відповідача в користь позивача підлягають до стягнення одноразово додаткові витрати на малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 26507,36 грн. ((5251,95 грн. витрат на лабораторні дослідження + 6012,20 грн. витрат на доставку біологічного матеріалу для аналізу та проїзд на санаторно-курортне лікування + 33250,57 грн. витрат на придбання медичних препаратів + 8500 грн. витрат на купівлю ноутбука) / 2).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат в розмірі 4000 грн. щомісячно, суд виходить з такого. Хвороба малолітнього ОСОБА_3 носить постійний характер, а за правилами ч. 2 ст. 185 СК додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед. З пояснень позивача ОСОБА_1 слідує, що на лікування та обстеження сина ОСОБА_4 вона витрачає приблизно 227 грн. на день, тобто в середньому 6904,58 грн. на місяць (227 грн. * 365 днів / 12 місяців). Водночас, відповідно до копії тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 позивачу ОСОБА_1 з 1 січня 2024 року призначено державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 2361 грн. щомісячно. Таким чином, виходячи із даних медичної документації, зокрема вартості рекомендованих медичних препаратів, лабораторних досліджень, послуг перевезення та пояснень позивача, беручи до уваги рівність обов`язку батьків піклуватися про здоров`я дитини та з урахуванням якнайкращих інтересів малолітнього ОСОБА_3 , суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в користь позивача додаткових витрат у розмірі по 2500 грн. на місяць. При вирішенні цього питання суд також враховує стан здоров`я відповідача, який також має діагностоване, документально підтверджене захворювання та потребує лікування. На переконання суду саме такий розмір додаткових витрат, які не покриваються за рахунок державної соціальної допомоги, забезпечить справедливий баланс участі батька в додаткових витратах на дитину в порівнянні з участю матері.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК на відповідача слід покласти сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, ст. 185 СК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 26507 (двадцять шість тисяч п`ятсот сім) гривень

36 (тридцять шість) копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 додаткові витрати на ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 18 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті вимог відмовити через недоведеність.

Стягнути з ОСОБА_3 до Державного бюджету України 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 8 листопада 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Суддя: В.Б. Требик