Справа № 191/348/23
Провадження № 2/191/101/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Вехник С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Наконечна Тетяна Миколаївна, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимоги зазначає, що 20 травня 2020 року між, позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис за № 281. Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вони не проживають однією сім`єю, відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Дитина проживає із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , країна Польща. У зв`язку із складним матеріальним становищем, позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання від Відповідача.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у розмірі 1/6 частини від усіх видів йога заробітку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

04.05.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Лисенко В.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , враховуючи положення статті 178 ЦПК України, ОСОБА_2 проти задоволення цього позову заперечує повністю, пред`явлені позовні вимоги не визнає та вважає, що цей позов не може бути задоволений судом виходячи з наступного.

Відповідачем визнається факт батьківства щодо доньки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідач заперечує перебування у шлюбі з позивачем, так як на дату написання цього відзиву шлюб що був укладений між Позивачем та Відповідачем 20.05.2020 року, актовий запис № 281, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2023 року у справі №191/3165/22 було розірвано.

Позивач у позовній заяві не зазначає у чому саме полягає її потреба у отриманні матеріальної допомоги та не конкретизує, які саме обставини створюють складне матеріальне становище та впливають на її перебування у такому становищі і не підтверджує зазначені обставини жодними доказами. В свою чергу Відповідач, зазначає суду, що на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2022 року, у справі 191/2730/22, з нього на користь Позивача з стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), таким чином з Відповідача за період з 01.01.2023 по 26.04.2023 стягнено на користь Позивача 21801,36 грн., що підтверджується у відповіді на адвокатський запит від 04.05.2023 року вих. № 428, КНП "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ" СМР.

Відповідно до ч.2 та 4 ст.84 СК України, визначено, що право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років має дружина, з якою проживає дитина. Що, будь-якими належними, допустимими та достовірними доказами Позивачем не підтверджено. Вищезазначене обґрунтовується Відповідачем наступним:

У тексті позовної заяві Позивачем зазначено, що вона нібито разом з донькою ОСОБА_4 проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , країна Польща, та що ці обставини підтверджуються «Постановою про склад сім`ї, що дитина проживає з матір`ю». Але, у переліку додатків до позовної заяви під пунктом 4 зазначено, що додається саме документ з назвою: «Копія постанови про склад сім`ї» тобто без зазначеного за текстом: що дитина проживає з матір`ю» . Візуальний огляд письмового доказу, що має вигляд аркуша паперу формату а4 з текстом викладеним іноземною мовою та який називається Позивачем у додатках: «Постановою про склад сім`ї» та/або у тексті позовної заяви: «Постановою про склад сім`ї, що дитина проживає з матір`ю», не дозволяє ознайомитися з його змістом та встановити обставини що у ньому викладені, так як Позивачем не надано належним чином засвідчений переклад на державну мову України цього документу та не надано засвідченої копії цього документу, чим допущено невиконання вимоги ч.2 ст. 95 ЦПК України, якою визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Крім того, Позивачем не зазначено особу та/або назву органу, що видав цей документ та не зазначено інших обов`язкових реквізитів документу, що передбачено загальними правилами діловодства та Національним стандартом ДСТУ 4163:2020. Також Позивачем не доводиться обставини, що документ, складений та виданий із дотриманням визначених законодавством норм саме уповноваженою особою, якійзаконодавством надано право у зв`язку з її професійною чи службовою діяльністю складати, видавати, засвідчувати певні види документів, що підтверджують чи посвідчують певні події, явища або факти та крім того Позивачем не здійснено апостиль цього документу чим не виконано його легалізацію на території України.

В свою чергу, представник Відповідача за допомогою загальнодоступного застосунку для смартфону «Google Перекладач», ознайомився зі змістом аркуша паперу формату а4, який додано Позивачем у якості додатку до позовної заяви під порядковим номером 4. І таким чином дізнався, що цей документ взагалі не містить відомостей про місце проживання Позивача та їх спільної з Відповідачем доньки ОСОБА_3 . У ньому лише зазначено що Позивач є опікуном неповнолітньої особи, ОСОБА_5 , яка як відомо Відповідачу, являється сестрою Позивача та інші відомості що не мають відношення до предмету позову та доказування його підстав, паперова копія електронного доказу - скрін-шот перекладу додатку 4 до позовної заяви, Додаток 2 (оригінал знаходиться у представника Відповідача).

До позовної заяви, Позивачем також додано кольорові копії документів не засвідчених належним чином, у тому числі на іноземній мові, без оригіналу його перекладу та без засвідченого перекладу на державну мову України. Та крім того, у змісті позовної заяви не наведено, які саме обставини стосовно предмету доказування, вони можуть підтверджувати та х якою метою взагалі надані Позивачем.

А саме Позивачем додано: документ з графічними зображеннями який за його ознаками схожий на паспорт громадянина іноземної держави - (у судовій справі стр. 14); документ з назвою «Завірений переклад із польської мови» (у судовій справі стр. 15); документ із назвою «OSWIADCZEME» (у судовій справі стр. 16); документ із назвою «Zaswiadczeme» (у судовій справі стр. 17); повторно документ з назвою «Завірений переклад із польської мови» в іншому візуальному вигляді, а за змістом аналогічний вищезазначеному (у судовій справі стр. 19).

Відповідач зазначає суду що копії вищезазначених документів, належним чином не засвідчені, що в свою чергу є порушенням вимог ч.2 ст. 95 ЦПК України, якою визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, та їх переклад у встановленому законодавством порядку на українську мову не здійснено та не засвідчено. Крім того, легітимність повноважень та достовірність підписів осіб та взагалі орган що видав ці документи не можливо належним чином встановити. Отже, Позивачем надано письмові докази зі змісту яких належним чином неможливо встановити дійсність обставин її проживання разом з спільною з Відповідачем донькою Софією та взагалі не можливо визначити чи містять ці документи інформацію щодо предмету доказування та неможливо визначити чи одержані ці докази в порядку встановленому законом.

Статтею 77 ЦПК України, передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування, ст.78 ЦПК України, передбачено, що Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом та ч.1 ст. 79 ЦПК України, визначено що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З врахуванням вищевикладених обставин та норм законодавства визначених у ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, вищезазначені докази, що надані Позивачем, не відповідають вимогам норм чинного законодавства та не можуть вважатися належними, допустимими та достовірними та відповідно не можуть бути прийняті судом до уваги та розгляду.

Щодо доданого документу із назвою «OSWIADCZENIE» (стр. 16) та «Завірений переклад із польської мови» (стр. 15, 19). Ознайомившись зі змістом, неналежних, недопустимих та недостовірних письмових доказів, що обґрунтовано Відповідачем вище, а саме з : «Завіреним перекладом із польської мови» та за допомогою застосунку для смартфону «Google Перекладач» документу з назвою «OSWIADCZENIE», Відповідачу стало відомо, що по своїй суті та формі, документ з назвою «OSWIADCZENIE», є письмовими показаннями свідка, а документ з назвою «Завірений переклад із польської мови», є їх не неналежним чином засвідченою копією перекладу на українську мову. Що в свою чергу на підставі висновку колегії судів Верховного Суду України у постанові від 20.05.2020 року у справі № 2017947/16-ц, згідно якого визначено, що надання показань свідків шляхом їх посвідчення нотаріусом не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання свідкам стосовно обставин справи.

Сукупність вищезазначених фактів на думку Відповідача має ознаки недобросовісних маніпулятивних дій з боку Позивача направлених на викривлення дійсних обставин справи на свою користь, з метою введення в оману Суд та Відповідача та як наслідок прийняття судом рішення про стягнення з Відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, без належних правових підстав.

Окремо Відповідач зазначає суду свою позицію щодо місцезнаходження його доньки, а саме:

Позивач починаючи приблизно з квітня - травня 2022 року, ухиляється від будь-якого спілкування з Відповідачем по телефону та інших загальнодоступних засобів зв`язку. А з врахуванням того, що їх спільна донька є малолітньою, з нею не має можливості спілкуватися без участі Позивача. З врахуванням неможливості бути обізнаним про місце перебування доньки та взагалі будь-якої інформації про неї, через умисне ухиляння Позивачем від надання йому можливості у спілкуванні з донькою, Відповідач ставить під сумнів факт того що донька ОСОБА_3 проживає разом з Позивачем, так як йому достовірно не відомо місце її перебування з початку травня 2022 року.

Крім того, Відповідач безпідставно позбавлений Позивачем можливості приймати участь як батько в вихованні доньки, в піклуванні про неї та бути обізнаним про фізичний та психологічний стан її здоров`я.

Дані обставини викликають велике занепокоєння у Відповідача про долю його малолітньої дитини, у зв`язку з чим він має наміри звернутися до правоохоронних органів з метою розшуку його доньки.

Також, положенням ч.1 та 2 ст. 75, ч. 2, 4 ст. 84 СК України, визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Аналізуючи вищевказані норми закону, Верховний Суд України в постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 202/712/17, провадження № 61-28943св18, дійшов висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Крім того, в мотивувальній частині Постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19, також визначено що, право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.

Відповідач зазначає суду, що Позивач у своїй позовній заяві не зазначає та ніяким чином не обґрунтовує обставини того, що Відповідач може та спроможний надавати таку матеріальну допомогу, не надає суду будь-яких доказів в підтвердження наявності у Відповідача доходів та будь якого матеріального активу, який може бути джерелом виплати аліментів на утримання дружини та взагалі не вказує на наявність такої можливості.

Натомість, Відповідач зазначає суду, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі, що в свою чергу унеможливлює надання ним допомоги Позивачу до досягненню дитиною трьох річного віку та підтверджує дані обставини наступним:

На даний час, Відповідач офіційно працевлаштований та працює лікарем- інфекціоністом у КНП "Синельниківська центральна міська лікарня" Синельниківської міської ради" та отримує регулярний дохід у виді заробітної плати, але:

1.Відповідач, являється внутрішньо-переміщеною особою, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.08.2022 № 1231-, копія - додаток 3 (оригінал знаходиться у Відповідача), внаслідок чого він вимушений винаймати житло за власні кошти, сума щомісячної оренди, яка сплачується Відповідачем становить 6000 грн., копія договору оренди квартири від 01.08.2022р та акт приймання-передачі від 01.08.2022р.- додаток 4 (оригінал знаходиться у Відповідача).

2.На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2022 року, у справі 191/2730/22, з нього на користь Позивача з стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 . З врахуванням того, що стягнення аліментів призначено судом з дати звернення Позивачем до суду, а саме з 19.10.2022 р, то з Відповідача щомісячно, крім суми аліментів за поточний місяць стягується частина суми заборгованості що виникла з дати звернення Позивачем до суду. Таким чином загальна сума аліментів та заборгованості по аліментах, що стягується з Відповідача щомісячно становить 10900,68 грн, що підтверджується Додатком 1 (оригінал знаходиться у Відповідача).

3. Крім того, Відповідач має фінансові зобов`язання перед банківськими установами, які виникли у зв`язку з перебуванням Відповідача у скрутному фінансовому становищі, та необхідністю витрачати кредитні кошти на харчування та мінімально необхідні потреби, а саме: в АТ «ОЩАДБАНК», станом на 27.04.2023 року в загальній сумі 23.753,87 грн. Середній розрахований розмір щомісячного платежу за користування кредитним лімітом, за період з 01 грудня 2022 року по 01 квітня 2023 року, склав 852,01 грн. щомісячно, що підтверджується Випискою по картковому рахунку станом на 27.04.2023 року наданою АТ «ОЩАДБАНК» - копія Додаток 5 (оригінал знаходиться у Відповідача); в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», сума заборгованості щомісячно коливається і в середньому за період з 01.01.23 по 30.04.23, становить 2795,44 грн., сума щомісячного коливається і в середньому розрахунку за вищезазначений період становить 243,47 грн., зазначені відомості підтверджуються виписками з по витратах по кредитній картці Відповідача у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», Додаток 6;

4. Крім того, враховуючи специфіку професії, а саме - Лікар-інфекціоніст, Відповідач зобов`язаний періодично підвищувати свій фаховий рівень у спеціалізованих начальних закладах Міністерства охорони здоров`я та ін., та проходити навчання на спеціальних платних курсах, що в свою чергу покладає на Відповідача необхідність щоквартально нести витрати на освітні послуги.

5.Таким чином, Відповідачем у період з вересні по листопад 2022 року, було понесено витрати у 20400,00 грн., що підтверджується копією Договору №103-к від 30.08.2022року та квитанціями про перерахування цієї суми 3-ма платежами, копії договору та квитанцій - Додаток 7 (оригінал знаходиться у Відповідача). Та у березні 2023 року - 3316,50 грн., що підтверджується платіжною інструкцією про оплату курсів від 13.03.2023 , копія - додаток 8 (оригінал знаходиться у Відповідача).

Просить відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у повному обсязі; судові витрати по справі покласти на позивача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, повністю підтримав свій відзив на позовні вимоги. Також доповнив, що відповідач, являється внутрішньо - переміщеною особою, внаслідок чого вимушений винаймати житло за власні кошти, сума щомісячної оренди, яка сплачується відповідачем становить 6000 грн. (копія договору оренди квартири від 01.08.2022р та акт приймання-передачі від 01.08.2022р. долучив до матеріалів справи). А починаючи з 01 січня 2024 року розмір орендної плати було підвищено до 10000,00 грн. Крім того, відповідач має фінансові зобов`язання перед банківськими установами, які виникли у зв`язку з перебуванням Відповідача у скрутному фінансовому становищі, та необхідністю витрачати кредитні кошти на харчування та мінімально необхідні потреби. При аналізі фінансового стану відповідача, які викладені у відзиву та на підставі надав у судовому засіданні документів вбачається, що відповідачем отримано дохід після відрахування аліментів та податків в загальній сумі 51 738,73 грн., при цьому із цих коштів сплачено орендну плату у сумі 30000 грн., таким чином відповідачу залишилося коштів для існування та задоволення мінімальних потреб для існування в сумі 21738,73 грн. на три місяці, що в помісячному розрахунку становить 7246,24 грн. на місяць, Дані обставини унеможливлюють нормальне харчування та забезпечення мінімальних потреб відповідача. Просить відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у повному обсязі; судові витрати по справі покласти на позивача.

В судовому засіданні 12.03.2024 року відповідач позовні вимоги не визнав, так як право дружини на отримання аліментів виникає при умові, якщо дитина проживає разом з батьком та якщо батько має можливість надавати таку допомогу. Згідно судового рішення він сплачує аліменти в розмірі частини на утримання доньки ОСОБА_4 . Факт проживання дитини з позивачкою за кордоном не заперечував,оскільки пояснив, що перед їх поїздкою до Польщі надавав матеріальну допомогу, не погодився із порядком складання довідки про проживання позивачки з дитиною за кордоном.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 20.05.2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Півдденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Дніпро), атів запис №281, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 , який розірвано рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 27.01.2023 року.

З оригіналу свідоцтва виданого віце-консулом Генерального консульства України в Кракові Кузіним В.І., зареєстрованим в реєстрі за №570-4842-2023 та завіреного печаткою, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 , віцеконсул Генерального консульства України в Кракові, посвідчую, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий 17.06.2020 року, орган видачі - 1212, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , разом з її малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 , виданий 16.11.2023 року органом 2114, які проживають у Республіці Польща за адресою: АДРЕСА_2 . 12.12.2023 року о 16 годині 00 хвилин перебували у приміщенні Генерального консульства України в Кракові (приміщенні, яке є робочим місцем віцеконсула Генерального консульства України в Кракові) за адресою: АДРЕСА_3 . Особи їх встановлено.

Також факт проживання доньки з позивачкою за вказаною адресою підтверджується заявою ОСОБА_7 , яка перекладена з польської мови та завірена печаткою (а.а.15-16).

Крім того, з відповіді №428 від 04.05.2023 року КНП «Синельниківська ЦМЛ» СМР вбачається, що з ОСОБА_2 на підставі ВН №71180864 від 03.03.2023 року здійснюється відрахування з заробітної плати в рахунок аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частини з усіх видів його заробітку.

З довідки №109 від 09.05.2024 року про доходи ОСОБА_2 , виданої КНП «Синельниківська ЦМЛ» СМР вбачається, що його доход за період лютий 2024 року квітень 2024 року становить 86 773, 59 грн. по

З копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.08.2022 № 1231- вбачається, що ОСОБА_2 являється внутрішньо-переміщеною особою.

З копія договору оренди квартири від 01.08.2022р та акту приймання-передачі від 01.08.2022р. вбачається, що ОСОБА_2 винаймати житло за адресою: АДРЕСА_4 . Орендна плата на місць становить 6000 грн., з 01 січня 2024 року розмір орендної плати було підвищено до 10000,00 грн.

З виписок по картковим банківським рахункам вбачається, що ОСОБА_2 має фінансові зобов`язання перед банківськими установами, а саме: в АТ «ОЩАДБАНК» та АТ КБ «ПРИВАТ БАНК».

З копії Договору №103-к від 30.08.2022року вбачається, що ОСОБА_2 проходив курси підвищення фахового рівня у начальному закладі Міністерства охорони здоров`я та поніс фінансові витрати у розмірі 20400,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька.

Згідно з ч.ч. 8, 9ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. ч.2, 4,ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Приписами ч.6 ст.84СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя.

В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.84СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням того, що з позивачкою проживає донька ОСОБА_4 , та можливостей відповідача, який є працездатним, має офіційні доходи у вигляді заробітної плати, сплачує аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини (жінки, з якою не перебуває у шлюбі) та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Такий розмір аліментів не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, враховуючи його розмір доходів та відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб.

Доказів, які б свідчили, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, судом при розгляді даної справи по суті встановлено не було. Заявлений розмір аліментів відповідає вимогам розумності та справедливості.

Доводи представника відповідача не є такими, що спростовують встановлені судом обставини справи, а власні витрати відповідача не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

За змістом частини першої статті 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, аліменти на дружину підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 10 листопада 2023 року.

Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оцінюючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення даного позову.

Відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 1 073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268,ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в с. Цикове Покровського району Дніпропетровської області, РНОКПП : НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП : НОМЕР_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Стягнення провадити з 27.01.2023 року.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в с. Цикове Покровського району Дніпропетровської області, РНОКПП : НОМЕР_1 , на користь держави в особі : Стягувач : Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету : 22030106, судовий збір в розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 05 червня 2024 року.

Суддя Т. В. Прижигалінська