У Х В А Л А

13 червня 2024 року м. Київ

Справа № 752/1910419

Провадження: № 22-ц/824/7291/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Невідомої Тетяни Олексіївни

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати (доплати) за збільшений обсяг робіт, зобов`язання нарахувати та стягнути заробітну плату за нічний час роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Галич Анастасії Сергіївни в інтересах Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т. Г. Шевченка» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Хоменко В. С., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати (доплати) за збільшений обсяг робіт, зобов`язання нарахувати та стягнути заробітну плату за нічний час роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду 29 лютого 2024 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 березня 2024 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Галич Анастасії Сергіївни в інтересах Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т. Г. Шевченка» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

13 червня 2024 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду заяву про відвід головуючого судді Невідомої Т. О. з підстав наявності сумнівів в неупередженості, об`єктивності під час здійснення правосуддя, яка діяла умисно, або внаслідок недбалості, яка прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. В обґрунтування заяви посилалась на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження неповноважної особи. Крім того, зауваження на протокол судового засідання судом у 5-денний термін не розглянуто. Також зазначила, що в ході судового розгляду відбувається дискримінація її за ознаками національності, мови (рідна мова російська), однак суд вимагає розмовляти державною мовою, мати перекладача. Вказує, що суд безпідставно звинувачує у знущанні над усіма учасниками судового процесу під час проведення засідання. Окрмі того, не зважаючи на збій та відсутність технічного запису судового засідання від 22 травня 2024 року суддя-доповідач його продовжила. Також, зазначає, що відбувається дискримінація за ознаками її належності до профспілки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т. Г. Шевченка» адвокат Галич А. С. заперечувала проти заявленого відводу.

Колегія суддів, дослідивши підстави заявленого відводу, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні ( або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду , що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому ч.1ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки ОСОБА_1 заявила відвід головуючому судді менш ніж за три робочі дні до судового засідання, заявлений відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Доводи ОСОБА_1 , які викладені у заяві, що «суд безпідставно звинувачує позивача у знущанні надусіма учасниками судового процесу під час проведення засідання», «що відбувається дискримінація за ознаками її належності до профспілки», та «про те що зважаючи на збій та відсутність технічного запису судовогозасідання від 22 травня 2024 року суддя-доповідач його продовжила»базуються на припущеннях, а відтак є необґрунтованими та не свідчать про існування об`єктивних обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді, а тому, відповідно до статті 36 ЦПК України, не є підставою для відводу судді.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що відбувається дискримінація за ознаками національності, мови (рідна мова російська), однак суд вимагає розмовляти державною мовою, мати перекладача зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною 1 статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Частинами 1, 3 статті 14 та статтею 6 Закону України «Про засади мовної політики» встановлено, що державною мовою України є українська мова, а сторони, які беруть участь у справі, подають письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (ч.3 ст.9 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом

Отже, судом апеляційної інстанції було роз`яснено ОСОБА_2 , що вона має право виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вона володіє, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому відповідно до статті 36 ЦПК України, дана обставина також не є підставою для відводу судді.

Щодо доводів скаржниці про те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження неповноважної особи. Крім того, зауваження на протокол судового засідання судом у 5-денний термін не розглянуто , то суд зазначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу.

Перевіривши мотиви заявленого відводу, суд доходить висновку про його необґрунтованість, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Невідомої Т. О. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Невідомої Т.О. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 червня 2024 року

Головуючий Т.О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура