Провадження № 2/761/7352/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Сіромашенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка досягла повноліття та продовжує навчання та стягнення додаткових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 позивачка, інтереси якої представлені адвокатом, звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, вя кому просила: 1) стягнути з відповідача на 11 користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки, яка досягла повноліття та продовжкє навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4000,00 грн. за кожен місяць, починаючи з пред`явлення позову та до закінчення навчання, тобто до 31.08.2027 року; 2) стягнути з відповідача на користь позивачки 50% додаткових витрат на утримання доньки, яка досягла повноліття та продовжує навчання в сумі 51 800,00 грн., що складає 50% від всієї вартості навчання.

Позов обґрунтовує тим, що 11.08.2001 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14.09.2015 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Вказує, що на даний час донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття та продовжує навчання на контрактній формі в Інституті комп`ютерно-інформаційних технологій та дизайну, де вартість навчання складає 25 900,00 грн. за один рік. Загальний термін навчання становть 4 роки, а тому загальні витрати на навчання за 4 роки становлять 103 600,00 грн.. Зазначає, що донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, відповідач утримувати доньку відмовляється та відмовляється нести додаткові витрати на оплату навчання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 17.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Сповіщався належним чином, повідомлення було вручено особисто.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 11.08.2001 по 14.09.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14.09.2015 (Справа №761/11863/15-ц).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №186.

Судом установлено, що повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з мамою, позивачкою по справі, матеріальне забезпечення доньки виконує самостійно, а ОСОБА_2 окремо проживає та відмовляється нести додаткові витрати на оплату навчання.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» в особі начальника управління - начальника відділу прийому абітурієнтів Хвалько С.Я., що діє на підставі довіреності від 03.08.2021 на ОСОБА_3 укладено контракт про навчання в Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», загальна вартість освітньої послуги становить 25 900, 00 грн. за рік, які Студент вносить протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Контракту на поточний рахунок Академії або в касу (м. Київ) попередній платіж у розмірі , не меншому 1/12 вартості навчання за рік.

ОСОБА_1 , як мати ОСОБА_3 сплатила перший внесок за навчання, що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 01.08.2023 в розмірі 20 720,00 грн.

Крім того згідно із довідкою №2427 від 22.03.2024, за підписом декана Інституту комп`ютерно-інформаційних технологій та дизайну, ОСОБА_3 є студентом І курсу денної форми навчання для здобуття освітнього ступеню «бакалавр».

За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»):1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Як встановлено в судовому засіданні, донька сторін ОСОБА_3 , яка навчається, потребує матеріальної допомоги від батька, який такої допомоги їй не надає.

Відпловідач ОСОБА_2 довідку про свої доходи суду не надав.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 14.05.2024 року і до закінчення навчання в ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», тобто до 31.08.2027 року, але не довше, ніж до досягнення донькою 23 років.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не надано довідку про доходи для встановлення його матеріального стану, суд вважає, що визначений розмір аліментів позивачкою в сумі 4000,00 грн. відповідає встановленим фактичним обставина справи, а тому позов в частині стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки підлягає задоволенню.

Щодо стягнення додаткових витрат, суд дійшов до такого.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що підлягає до стягнення з відповідача разово додаткових витрат за навчання в розмірі 10 360,00 грн = (20 720,00 : на двох батьків), оскільки саме ця сума підтверджена платіжною інструкцією 0.0..1, яка містяться в матеріалах справи. Разом з цим не підлягає задоволенню стягнення 51 800,00 грн., оскільки на час розгляду справи факту оплати відповідно до умов контракту на навчання в ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», пункту 3.3.1 (вартість навчанн за рік становить 25 900,00 грн.), крім зазначеної вище платіжної інструкції 0.0..1 від 01.08.2023 у суду відсутні, також відсутні належні та допустимі докази, що ОСОБА_3 продовжить навчання в майбутньому, або по оплаті не відбудуться зміни.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи викладене, відповідно до статей 133, 142 ЦПК України, беручі до уваги часткове задоволення позовних вимог з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн..

Стаття 430 ЦПК України регламентує, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Керуючись Конвенцією про права дитини, статтями 180-182, 184, 185, 193, 198, 199 СК України, статтями 12, 13, 76-81, 133-137, 141, 76-79, 265-268, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка досягла повноліття та продовжує навчання та стягнення додаткових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням у розмірі 4000 (чотири тисчя гривень), щомісячно, починаючи з 14.05.2024, і до закінчення навчання в Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», тобто до 31 серпня 2027 року, але не довше, ніж до досягнення донькою 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування додаткових витрат за навчання, разово в розмірі 10 360 (десять тисяч триста шістдесят гривень).

В інішій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.В. Сіромашенко