Справа № 2-938/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Логойда І.В., за участю секретаря судового засідання - Янцо М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» «Позика», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н ОВ И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК» «Позика» звернулося в суд із заявою, де стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, про заміну сторони виконавчого провадження.

Заяву мотивує тим, що 06.05.2010 рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (головуючий суддя Івашкович І.І.) за результатом розгляду цивільної справи № 2п-5429/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості в розмірі 1146306 (один мільйон сто сорок шість тисяч триста шість) грн. 86 коп. за кредитним договором № СNL-800/105/2007 від 13.09.2007 р. та судові витрати в розмірі 1952 грн. На підставі даного рішення суду був виданий виконавчий лист №2п-938/10 від 02.12.2010 року, який отримано стягувачем та в подальшому пред`явлений приватному виконавцю Лукеча О.В. до примусового виконання.

Із інформації з АСВП вбачається, що 03.05.2019 року приватним виконавцем Лукечею О.В. відкрито виконавче провадження № 59013695 щодо виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №2п-938/10 від 02.12.2010 року.

03 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» був укладений Договір про відступлення прав вимоги, який 03 травня 2024 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. і зареєстрований в реєстрі за № 462. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА», зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , (Позичальник) за кредитним договором № СNL-800/105/2007 від 13.09.2007 р. Загальний розмір заборгованості боржника за кредитним договором, право вимоги щодо якої відступається, складає 841 046,57 грн. Права вимоги за вказаним кредитним договором були одержані первісним кредитором (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») від АТ «ОТП БАНК», код в . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 91373873 від 04.09.2020 був замінений стягувач у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2п-938/10, а саме - Публічне акціонерне товариство «OTП Банк» (ідентифікаційний код - 21685166), його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ідентифікаційний код - 36789421).

ТОВ «ФК «ПОЗИКА» відповідно до чинного законодавства України є новим кредитором за кредитним договором № СNL-800/105/2007 від 13.09.2007 р., з приводу заборгованості за яким ухвалено та виконується судове рішення у цивільній справі.

На підставі наведеного, просить замінити первісного стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ПОЗИКА» у виконавчому провадженні № 59013695, відкритому 03.05.2019 року приватним виконавцем Лукечею О.В., по стягненню з боржника ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 839 094 грн. 57 коп. за кредитним договором № СNL-800/105/2007 від 13.09.2007 р. та судові витрати в розмірі 1952 грн. за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №2п-938/10 від 02.12.2010 року по цивільній справі №2п-5429/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , про що постановити відповідну ухвалу

Заявник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, в п.2 прохальної частини заяви представник ТОВ «ФК «Позика» просить провести розгляд заяви без їх участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи подану заяву та вимоги ч.3 ст.442 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2010 № 2п-5429/09 за позовом ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ЗАТ «ОТП Банк» суму заборгованості в розмірі 1146306 грн. 86 коп. за кредитним договором № СNL-800/105/2007 від 13.09.2007 р. та судові витрати в розмірі 1952 грн.

На підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист №2п-938/10 від 02.12.2010 року.

Із інформації з АСВП вбачається, що 03.05.2019 року приватним виконавцем Лукечею О.В. відкрито виконавче провадження № 59013695 щодо виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №2п-938/10 від 02.12.2010 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2020 замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2п-938/10, виданого згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №2п-5429/09 від 06.05.2010, а саме - ПАТ "ОТП Банк" його правонаступником ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 03.05.2024 відступило на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА», зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за кредитним договором №СNL-800/105/2007 від 13.09.2007, виконання зобовязань за якими забезпечено іпотекою згідно з Договором іпотеки №РСNL-800/105/2007 від 13.09.2007. Відповідно до підпунктів 1.1,1.2 Договору про відступлення прав вимоги, первісний кредитор передає та відступає новому кредитору всю сукупність прав, належних первісному кредитору за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою та отримання задоволення своїх вимог на рахунок вартості предмета обтяження іпотекою, а новому кредитору переходять всі права від первісного кредитора як сторони за договорами забезпечення в обсягах та на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором та відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, частинами 1, 2 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

У відповідності до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із змісту ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); в) факторингу (глава 73 ЦК).

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула в цих правовідносинах.

У відповідності до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у цій справі.

Між тим, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

З урахуванням наведеного та встановивши, що до ТОВ «ФК» Позика» перейшло право вимоги за кредитним договором № СNL-800/105/2007 від 13.09.2007, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК» Позика».

Керуючись ст. ст. 55, 258, 260, 442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, суд,-

П О СТ А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» «Позика», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК» «Позика» (Ідентифікаційний код згідно , місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Польова, буд. 24Д, рахунок IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) у виконавчому провадженні №59013695 у справі №2п-5429/09 за позовом ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СNL-800/105/2007 від 13.09.2007, за виконавчим листом у даній справі №2п-938/10 від 02.12.2010.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда