У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Губенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово - будівельна компанія «Управдом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово -комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово - будівельна компанія «Управдом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово -комунальні послуги.

Представник позивача подав суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши заяву представника позивача, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У своїй постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

За встановлених обставин, у зв`язку з доведеною відсутністю між сторонами на час розгляду справи предмета спору, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 21 жовтня 2024 року у сумі 3028 грн. 00 коп.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позивач подав заяву про закриття провадження у справі до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету половину суми сплаченого судового збору у розмірі 1514 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору).

Керуючись ст. ст. 12, 142, 206, 255, 256, ст. 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово - будівельна компанія «Управдом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги закрити у зв`язку з відсутністю спору.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Житлово - будівельна компанія «Управдом» частину сплаченого судового збору при поданні позову, в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн, згідно платіжної інструкції № 133748 від 21.10.2024.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Леся БУДЗАН