Провадження № 22-ц/802/889/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Підгайцівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_2 та стягнути з нього на користь ОСОБА_3 понесені по справі судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просив вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності вказаних учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника особи, яка не брала участі у справі, дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Частиною 1 ст. 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду, якщо суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції.

Наведені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 2-3378/2008.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13.

У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2024 року у справі № 161/21445/23 за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас ОСОБА_3 не була учасником справи та оскаржуваним рішенням суду питання про її права, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, оскільки рішення стосується лише прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків позивача як спадкоємця майна померлої ОСОБА_4 .

У доводах апеляційної скарги особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 вказувала, що звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_2 зазначав, що його мати також є власником земельної ділянки площею 0,13 га в с. Липини Луцького району Волинської області на якій розміщений спадковий житловий будинок та додав до позову відповідний договір купівлі продажу ділянки. Однак, всупереч приписам ст. 43 ЦПК України, позивач не повідомив суд про те, що 17 серпня 2011 року його мати, через представника, подарувала зазначену ділянку їй - ОСОБА_3 . У 2021 році ОСОБА_2 оскаржив договір дарування земельної ділянки від 17 серпня 2011 року та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2022 року у справі № 161/15409/21 у задоволенні його позову суд відмовив. ОСОБА_3 зазначала, що на даний час вона є власником земельної ділянки на якій розміщений будинок АДРЕСА_1 . Суд ухвалюючи оскаржуване рішення суду не з`ясував належним чином питання про правовий статус земельної ділянки на якій розташований вказаний житловий будинок.

Проте, наведені доводи апеляційний суд до уваги не приймає з огляду на таке.

Предметом позову у цій справі було визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на спадкове майно. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування". В судовому засіданні в апеляційній інстанції з пояснень представника ОСОБА_1 встановлено, що особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 є племінницею спадкодавця ОСОБА_4 та оскільки не належить до кола спадкоємців ні за законом ні за заповітом, тому не повинна була бути залучена до участі в справі в якості відповідача.

Крім того, оскаржуваним судовим рішенням не вирішувався спір щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 , яка не була учасником справи.

Таким чином, наведені доводи жодним чином не свідчать про те, що рішенням суду у будь-який спосіб вирішувалось питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 у розумінні ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Оскільки оскаржуваним рішенням суду питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 не вирішувалося, тому за таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України апеляційне провадження у цій справі належить закрити.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Підгайцівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: