Справа № 201/5080/24
Провадження № 2/201/2626/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивача - адвоката Бардаченка Д.В.,

представника відповідача - адвоката Куценка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заяви малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Дніпровська міська рада) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

02.05.2024 малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якого діє його батько - ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3 (третя особа - Дніпровська міська рада) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дніпровську міську раду (а.с. 1-6).

В обґрунтування позову зазначив, що 19.04.2019 мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.04.2019 року за реєстровим № 199, яку планувала подарувати ОСОБА_2 , адже через декілька місяців мав народитися син.

26.04.2019 ОСОБА_4 подарувала цю квартиру ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 26.04.2019.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_1 .

23.10.2019 за заявою дружини ОСОБА_2 (матері дитини) та за його згодою дитина зареєстрована у цій квартирі.

Таким чином ОСОБА_1 набув права користування спірною квартирою за фактом народження.

У подальшому позивач дізнався про пред`явлення позову ОСОБА_6 про витребування цієї квартири. За наслідками розгляду спору постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 по справі № 201/10592/19 витребувано квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .

У цій частині постанова апеляційного суду залишена в силі постановою Верховного Суду в 13.09.2023.

Натепер ОСОБА_3 звернувся з позовом до малолітнього ОСОБА_1 про позбавлення права користування квартирою, справа № 201/789/24 перебуває на розгляді у Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Водночас ОСОБА_3 вже втратив право користування зазначеною квартирою. У цій квартирі він був зареєстрований у 1979 році, але у 2006 році переїхав проживати в квартиру дружини, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , і з того часу у спірній квартирі не проживав, тому втратив право користування цією квартирою.

ОСОБА_3 у поданій ним позовній заяві про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, у зв`язку з чим була знята з реєстрації 14.02.2006. Після смерті матері ОСОБА_7 у 2006 році ОСОБА_3 одразу з дружиною ОСОБА_8 і сином ОСОБА_9 переїхали з квартири за адресою: АДРЕСА_3 , у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де з 28.03.1980 прописана його дружина ОСОБА_8 Квартира за адресою: АДРЕСА_3 була зачинена з метою її збереження та передані житла сину та майбутнім онукам, при чому регулярно час від часу як ОСОБА_3 , так і його дружина навідувалися до квартири для перевірки її технічного стану та стану комунікації, щоб унеможливити завдання шкоди сусідам.

Отже ОСОБА_3 втратив право користування квартирою у січні місяці 2006 року відповідно до положенні ст. 107 ЖК України.

Більш того, 06.12.2023 ОСОБА_3 поновив реєстрацію свого місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 , але з того моменту жодного дня в квартирі не проживав.

14.12.2023 відкрите виконавче провадження щодо витребування спірної квартири від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . 18.01.2024 у ОСОБА_2 витребувано квартиру і ОСОБА_3 отримав ключі від квартири. Отже з 18.01.2024 ОСОБА_3 міг вільно і безперешкодно користуватися квартирою. Натомість, після отримання квартири 18.01.2024, жодного дня в ній не прожив.

У розумінні ст. 107 ЖК України ОСОБА_3 , як особа яка заселилася в квартиру на підставі ордеру, втратив право користування зазначеним житловим приміщенням ще в січні 2006 року, оскільки переїхав на постійне місце проживання в квартиру дружини розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач не проживає у спірній квартирі більше 18 років та жодного разу в квартирі не з`являвся. Лише 18.01.2024 року він прийшов до квартири разом з приватним виконавцем та після цього його ніхто його у квартирі не бачив. Отже після виписки з квартири ОСОБА_3 позивач зможе зробити ремонт і переїхати проживати з сином.

Стаття 29 ЦК України не пов`язує місце проживання особи з місцем її реєстрації. Право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження.

В розумінні ч. 4 ст. 156 ЖК України та ч. 2 ст. 64 ЖК України відповідач - ОСОБА_3 не є членом сім`ї позивача, як особи, яка має речове право на чуже майно, і між ними відсутня будь-яка угода щодо користування (проживання) спірним житловим приміщенням. Натепер ОСОБА_1 не має можливості на власний розсуд користуватися і розпоряджатися майном, на яке має речове право у вигляді володіння користування ще з 28.07.2019 (дати народження) та не має можливості в подальшому набути право власності на зазначене житлове приміщення для себе та членів своєї сім`ї, як на об`єкт приватизації в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

На підставі викладеного, просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 10.08.2024 надав відзив на позовну заяву (а.с. 47-61), у якому вказав, що 19.04.2019 між ОСОБА_10 і ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 199.

19.04.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського МНО Уваровим М.О. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46568620 та здійснений запис про право власності 31271903 від 19.04.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 .

26.04.2019 між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 укладений договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 229.

26.04.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46679880 та здійснений запис про право власності № 31376187 від 26 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 171425221 від 24.06.2019.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_11 .

В розумінні ч. 4 ст. 156 та ч. 2 ст. 64 ЖК України позивач - малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є членом сім`ї відповідача ОСОБА_3 , як особи, яка має речове право на чуже майно, і між ними відсутня будь-яка угода щодо користування (проживання) малолітньою особою житловим приміщенням за вказаною адресою.

13.09.2019 ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського МНО Чернишов С.О., приватний нотаріус Дніпровського МНО Кейтельгіссер О.М., приватний нотаріус Дніпровського МНО Уваров М.О., Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради) про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (справа № 201/10592/19).

23.10.2019 на підставі заяви матері - ОСОБА_11 за згодою батька та власника спірної квартири (на той час) - ОСОБА_2 , державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 по цивільній справі № 201/10592/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 скасовано та ухвалено нове рішення, за яким позовні вимоги задоволено частково. Витребувано квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) від ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що належала на підставі договору дарування від 26 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрованого в реєстрі за № 229 на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Скасовано рішення, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45387822 від 06 лютого 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30164675 від 05 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_12 . 1

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45433150 від 08 лютого 2019 року державного реєстраїора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30206878 від 06 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_13 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46568620 від 19 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31271903 від 19 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46679880 від 26 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31376187 від 26 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування та розпоряджання квартирою за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) шляхом зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та відновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Верховного Суду від 13.09.2023 по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, в іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 залишено без змін. Також постановою Верховного Суду від 13.09.2023 по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Бєліка А.С. на( додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року залишено без задоволення.

06.12.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання зазначених рішень суду апеляційної та касаційної інстанції по справі № 201/10592/19 в частині відновлення прав та інтересів ОСОБА_3 на спірну квартиру відновлено реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 06.12.2023.

14.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко С.Г. відкрито виконавче провадження № 73606561 щодо примусового виконання виконавчого листа № 201/10592/19, виданого 09.10.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в частині витребування спірної квартири за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

18.01.2024 від колишнього власника ОСОБА_2 під час примусового виконання рішень суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення прав та інтересів ОСОБА_3 на спірну квартиру було витребувано квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на користь ОСОБА_3 .

19.01.2024 виконавче провадження № 73606561 щодо примусового виконання виконавчого листа № 201/10592/19 закінчено у зв`язку з його фактичним виконанням в повному обсязі.

22.01.2024 ОСОБА_3 пред`явив позов до малолітнього ОСОБА_1 в особі законних представників ОСОБА_2 і ОСОБА_11 (треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до Жовтневого районного суду м.. Дніпропетровська.

Ухвалою від 23.01.2024 у цивільній справі № 201/789/24 відкрито провадження та на тепер триває розгляд справи по суті і дослідження доказів.

Не погодився із твердженням позивача про те, що ОСОБА_3 втратив право користування квартирою з 2006 року. Обставини щодо проживання ОСОБА_3 у дружини з 2006 року і втрати ним права користування спірною квартирою вже були дослідженні під час розгляду цивільної справи № 201/10592/19, що підтверджується доказами, наданими до позовної заяви від 22.01.2024 ОСОБА_3 до ОСОБА_1 у цивільній справі № 201/789/24 і обставинами, встановленими рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанції у цивільній справі № 201/10592/19 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Вважав необґрунтованими доводи позивача про те, що 06.12.2023 ОСОБА_3 відновив реєстрацію свого місця проживання в спірній квартирі, але відтоді жодного дня в квартирі не проживав, хоча з 18.01.2024 після виконання судового рішення міг вільно та безперешкодно користуватися квартирою. Дійсно, 14.10.2023 державним реєстратором судові рішення в частині відновлення прав та інтересів ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 виконані та скасовано (анульовано) право власності колишніх власників ОСОБА_2 (батька позивача), ОСОБА_4 (баби позивача), ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав №№ 350768719, 350769175, 350769314, 350769368 від 17.10.2023.

На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2023 по справі № 201/12856/23 клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001203 задоволено та скасовано арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/5858/19 від 24.05.2019.

Після чого 06.12.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання зазначених рішень суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення, прав та інтересів ОСОБА_3 на спірну квартиру відновлена реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 06.12.2023.

18.01.2024 у виконавчому провадженні квартира витребувана від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 згідно з Актом приватного виконавця. В акт представником стягувача ОСОБА_3 внесено ряд зауважень стосовно непридатності до проживання квартири і наявності заборгованості.

22.01.2024 ОСОБА_3 пред`явив позов до малолітнього ОСОБА_1 в особі законних представників ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , треті особи Департамент адміністративних, послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою від 23.01.2024 у цивільній справі № 201/789/24 відкрито провадження та на теперішній час триває розгляд справи по суті і дослідження доказів.

01.02.2024 ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Лєон Дніпро ЛТД» договір № УТ 01/02/24-1 про надання послуг з централізованого спостереження за системою охоронної сигналізації та тривожної сигналізації «тривожної кнопки» щодо охорони квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

З 28.09.1995 ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований та з 2023 року є пенсіонером за віком, що підтверджується трудовою книжкою на ім`я ОСОБА_3 від 26 вересня 1975 року.

Станом на 18.08.2024 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровано за будь-якою особою.

Враховуючи непридатний стан квартири для проживання, в якому залишив її колишній власник ОСОБА_2 , припинення постачання електроенергії, газу, води та теплової енергії з дозволу колишнього власника ОСОБА_2 , наявність боргів за комунальні послуги, з урахуванням того, що ОСОБА_3 не має великих заощаджень як для термінового погашення усіх боргів та найскорішого відновлення постачання електроенергії, газу, води та теплової енергії, так і для здійснення будівельних ремонтно - монтажних робіт, позивач не може проживати наразі у квартирі. Тому уклав договір на охорону квартири. Відповідач є пенсіонером за віком та з 2019 року намагається законними способами відновити своє право володіння та користування спірною квартирою.

Малолітній ОСОБА_1 є членом сім`ї колишнього власника ОСОБА_2 , який втратив своє право користування зазначеним житловим приміщенням в результаті припинення його права власності на це житлове приміщення в розумінні ст. 346 ЦК України на підставі рішення суду. Тобто підстава (право власності батька ОСОБА_2 - договір дарування квартири від 26.04.2019, на якій було зареєстровано 23.10.2019 місце проживання і набув право користування син власника - малолітній ОСОБА_1 у спірному житловому приміщенні (після відкриття провадження 01.10.2019 у справі № 201/10592/19) була оспорена ОСОБА_3 та скасована у судовому порядку, тому не можливо вважати, що позивач - малолітня особа набув право користування цим житлом на законних підставах.

У розумінні ч. 4 ст. 156 та ч. 2 ст. 64 ЖК України так і сам позивач - малолітній ОСОБА_1 визнає, що дійсно не є членом сім`ї відповідача ОСОБА_3 (п. 2.2 позовної заяви), як особи, яка має речове право на чуже майно, і між ними відсутня будь-яка угода щодо користування (проживання) малолітньою особою житловим приміщенням за вказаною адресою. Тобто на тепер саме ОСОБА_3 не має можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися майном, на яке має речове право у вигляді володіння та користування ще з 29.10.1979, яке було відновлено на підставі рішень судів, саме ОСОБА_3 не має можливості в подальшому набути право власності на зазначене житлове приміщення для себе та членів своєї сім`ї, як на об`єкт приватизації в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у зв`язку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів 22.01.2024 з позовом до малолітного ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (справа №201/789/24).

Батько позивача ОСОБА_2 як колишній власник втратив право користування зазначеним житловим приміщенням в наслідок припинення його права власності на це житлове приміщення в розумінні ст. 346 ЦК України, і матір позивача - ОСОБА_11 втратила право користування зазначеним житловим приміщенням в наслідок зняття її реєстрації з місця проживання на підставі рішень судів апеляційної та касаційної інстанції у цивільній справі № 201/10592/19, тому і сам позивач - малолітня особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в першу чергу як член сім`ї колишнього власника ОСОБА_2 втратив право користування і проживання зазначеним житловим приміщенням в наслідок припинення у останнього права власності і абсолютного права, яке включає право володіння, користування та розпоряджання на це житлове приміщення.

Батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_11 своєю свідомою поведінкою під час примусового виконання рішень судів апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення прав та інтересів ОСОБА_3 на спірну квартиру щодо витребування квартири станом на 18.01.2024 засвідчили втрату ними інтересу на той час до цього житлового приміщення, враховуючи добровільне виселення з квартири та залишення її у стані не придатному для проживання малолітньої особи. Таким чином, з боку відповідача - ОСОБА_3 відсутнє будь-яке порушення, невизнання або оспорювання прав малолітньої особи.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовний вимог.

Позивач правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Рух справи.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 19.06.2024 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 40).

Представник позивача - адвокат Бардаченко Д.В. у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Куценко О.М. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити.

Представник третьої особи - Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином (а.с. 41, 185, 189, 191, 197, 225).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 19.04.2019 між ОСОБА_10 і ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 199 і того ж дня цим де нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на квартиру за ОСОБА_4 .

26.04.2019 між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 укладений договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 229 і того ж дня цим де нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на квартиру за ОСОБА_2 .

У ОСОБА_2 і ОСОБА_11 народився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.09.2019 ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського МНО Чернишов С.О., приватний нотаріус Дніпровського МНО Кейтельгіссер О.М., приватний нотаріус Дніпровського МНО Уваров М.О., Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради) про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (справа № 201/10592/19).

23.10.2019 на підставі заяви матері - ОСОБА_14 і за згодою батька та власника спірної квартири (на той час) - ОСОБА_2 , державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпр - опетровська від 25.01.2022 по цивільній справі № 201/10592/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (а.с. 62 - 77).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с. 83 - 93).

Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 94 - 107).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 скасовано та ухвалено нове рішення, за яким позовні вимоги задоволено частково. Витребувано квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) від ОСОБА_2 , що належала на підставі договору дарування від 26 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрованого в реєстрі за № 229 на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Скасовано рішення, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45387822 від 06 лютого 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30164675 від 05 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_12 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45433150 від 08 лютого 2019 року державного реєстраїора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30206878 від 06 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_13 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46568620 від 19 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31271903 від 19 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46679880 від 26 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31376187 від 26 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування та розпоряджання квартирою за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) шляхом зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та відновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Верховного Суду від 13.09.2023 по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, в іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишено без змін (а.с. 115 - 148).

06.12.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання судових рішень по справі № 201/10592/19 в частині відновлення прав та інтересів ОСОБА_3 на спірну квартиру відновлено реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 06.12.2023 (а.с. 158).

14.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко С.Г. відкрито виконавче провадження № 73606561 щодо примусового виконання виконавчого листа № 201/10592/19, виданого 09.10.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в частині витребування спірної квартири за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (а.с. 30).

18.01.2024 від ОСОБА_2 під час примусового виконання рішення суду витребувано квартиру за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3 , про що приватним виконавцем складений акт (а.с. 31).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко С.Г. від 19.01.2024 виконавче провадження № 73606561 з примусового виконання виконавчого листа № 201/10592/19, виданого 09.10.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в частині витребування спірної квартири закінчено у зв`язку з його фактичним виконанням в повному обсязі (а.с. 32).

22.01.2024 ОСОБА_3 пред`явив позов до малолітнього ОСОБА_1 в особі законних представників ОСОБА_2 і ОСОБА_11 (треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 23.01.2024 у цивільній справі № 201/789/24 відкрито провадження.

За даними з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою суду від 10.09.2024 провадження у справі зупинене до розгляду даної справи.

Судами у справі № 201/10592/19 встановлено, що на підставі ордеру № 159 від 01.02.1962 ОСОБА_7 у складі сім`ї, що складалася з чотирьох членів: чоловік - ОСОБА_9 , дочка - ОСОБА_15 , син - ОСОБА_3 надана у користування квартира за адресою: АДРЕСА_7 .

На підставі ордеру № 1213 серія А від 06.09. 1979 ОСОБА_7 у складі сім`ї, що складалася з трьох членів: чоловік - ОСОБА_9 , син - ОСОБА_3 у зв`язку з відселенням з будівельного майданчика за адресою: АДРЕСА_7 , надана у володіння та користування квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі ордеру № 1214 серія А від 06.09.1979 ОСОБА_15 у складі сім`ї, що складалася з чотирьох членів: чоловік - ОСОБА_16 , дочка - ОСОБА_17 , син - ОСОБА_18 у зв`язку з відселенням з будівельного майданчика за адресою: АДРЕСА_7 , надана у володіння та користування квартира за адресою: АДРЕСА_8 .

Також після вселення сім`ї ОСОБА_19 у складі трьох членів до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 були прописані (зареєстровані) за вказаною адресою з 29.10.1979.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер, у зв`язку з чим 21.02.1995 виписаний із вказаної адреси (знятий з реєстрації).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, у зв`язку з чим була знята з реєстрації 14.02.2006 року.

06.02.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45387822 та здійснений запис про право власності № 30164675 від 05.02.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_12 .

Підставою виникнення права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 було зазначено договір купівлі-продажу від 12.11.1999, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Чернишовим С.О., зареєстрований в реєстрі за № 7774, який укладено нібито за участю продавців: ОСОБА_20 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , що діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дитини - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що мешкає там же, а також на підставі доручення, посвідченого 06 листопада 1999 року Тараненко Л.О., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, в реєєстрі № 2630 від імені ОСОБА_22 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 та покупця: ОСОБА_12 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_9 .

06.02.2019 між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зі згоди дружини ОСОБА_23 був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кейтельгіссер О.М., зареєстрований в реєстрі за № 162.

08.02.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кейтельгіссер О.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45433150 та здійснений запис про право власності № 30206878 від06.02.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_13 .

16.02.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 укладений шлюб.

12.04.2019 ОСОБА_13 звернувся з заявою до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_3 та 12.04.2019 державним реєстратором Чуб І.В. прийнято рішення про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

19.04.2019 між ОСОБА_13 (зі згоди дружини ОСОБА_23 ) та ОСОБА_4 (зі згоди чоловіка ОСОБА_25 ) укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 199.

26.04.2019 між ОСОБА_4 (зі згоди чоловіка ОСОБА_25 ) та ОСОБА_2 укладений договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 229.

10.05.2019 о 16-00 годині ОСОБА_3 зателефонувала племінниця, яка повідомила, що вікна у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 відчинені, після чого останній одразу прибув до квартири і виявив, що дверні замки змінені. ОСОБА_3 відчинив двері невідомий чоловік, який повідомив, що здійснює в квартирі ремонт на замовлення нового власника. Після чого було викликано поліцію та 13.05.2019 ОСОБА_3 звернувся з заявою до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо притягнення до відповідальності невстановлених осіб, які шахрайським шляхом заволоділи майновими правами на нерухоме майно, яке належить останньому.

14.05.2019 в ЄРДР СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстроване кримінальне провадження № 0001203 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_3 від 13.05.2019, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2019.

14.05.2019 ОСОБА_3 визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 14.05.2019.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2019 по справі № 201/5858/19 накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

18.07.2019 державним реєстратором відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про реєстрацію місця проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , яка є дружиною колишнього власника ОСОБА_2 з 16.02.2019.

13.09.2019 ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чернишов С.О., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Уваров М.О., Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, - скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2019 відкрито провадження у справі № 201/10592/19.

Як видно зі змісту постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 , постанови Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 201/10592/19., позивач ОСОБА_3 посилався в позовній заяві на те, що після смерті матері в 2006 році він разом зі своєю дружиною та сином переїхали із спірної квартири до квартири АДРЕСА_10 , де була прописана його дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_9 .

Суди апеляційної і касаційної інстанцій у цій справі дійшли висновку, що зняття з реєстрації позивача ОСОБА_3 відбулося з порушенням його права на житло, а під час судового розгляду не встановлено правових підстав для позбавлення позивача права користування спірним житлом та відсутні підстави для зняття з реєстрації місця проживання позивача.

У касаційній скарзі на постанову Дніпровського апеляційного суду у цивільній справі № 201/10592/19 від 22.03.2023 ОСОБА_2 вказував про відсутність у ОСОБА_3 права користування квартирою з посиланням на норми ст. ст. 71, 107 ЖК України та ст.. 405 ЦК України, а саме, що позивач сам з`їхав зі спірної квартири 13 років тому, що вказує на втрату права користування квартирою; на момент звернення з позовом у позивача не було і права користування квартирою; позивач не довів свого жодного права на спірну квартиру, не довів прав користування і власності.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду у цивільній справі № 201/10592/19 від 13.09.2023 судами зі змісту позовної заяви (а.с. 1-15 т. 1) судами встановлено, що у 2006 році, після смерті матері - ОСОБА_7 , позивач - ОСОБА_3 , разом зі своєю дружиною та сином переїхали зі спірної квартири до квартири АДРЕСА_10 , де була зареєстрована його дружина - ОСОБА_8 та син - ОСОБА_9 . Верховним Судом зроблено висновок з цього приводу про те, що з урахуванням усіх обставин справи, зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 відбулося з порушенням його права на житло й він має право на захист порушеного права в обраний ним спосіб. При цьому доводи касаційної скарги в основному зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції по суті вирішення спору, зокрема в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_3 про витребування спірної квартири.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вигляді його переїзду для проживання в 2006 році в квартиру своєї дружини були з`ясовані та дослідженні під час розгляду іншої цивільної справи № 201/10592/19, у якій брали участь ОСОБА_3 , малолітній ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і Дніпровська міська рада із зазначенням мотивів відхилення цих аргументів судами апеляційної та касаційної інстанцій, які були викладені у відзиві ОСОБА_2 на позовну заяву та на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , а також у касаційній скарзі ОСОБА_2 відповідно, у зв`язку з чим судами зроблені висновки за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 та касаційної скарги ОСОБА_2 відповідно.

На виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 по справі № 201/10592/19 в частині відновлення прав та інтересів ОСОБА_3 на спірну квартиру, 06.04.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради знято з реєстрації місця проживання матір малолітньої особи - ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 .

На виконання постанови Верховного Суду від 13.09.2023 по цивільній справі № 201/10592/19, постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023, 17.01.2023 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кравченком О.О. рішенні суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення прав та інтересів ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 виконані, скасовано (анульовано) право власності колишніх власників ОСОБА_2 (батька позивача), ОСОБА_4 (баби позивача), ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на спірну квартиру, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав №№ 350768719, 350769175, 350769314, 350769368 від 17.10.2023 (а.с. 152 - 155).

На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2023 по справі № 201/12856/23 клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001203 задоволено та скасовано арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/5858/19 від 24.05.2019 (а.с. 156 - 155).

У подальшому 06.12.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання зазначених рішень суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення, прав та інтересів ОСОБА_3 на спірну квартиру відновлено реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 06.12.2023 (а.с. 158).

Під час примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 73606561 складений Акт приватного виконавця Вірки С.Г. виконавчого округу Дніпропетровської області від 18.01.2024 про передання квартири на користь ОСОБА_3 до якого представником стягувача ОСОБА_3 - адвокатом Куценком О.М. внесені зауваження до стану квартири та зазначено про відсутність у квартирі такого майна: вхідні двері у квартиру змонтовані з листа гіпсокартону; постачання електроенергії (відсутні взагалі вимикачі світла та розетки, відсутнє взагалі прибори освітлення, подання електроенергії припинено); централізоване водопостачання та водовідведення (відсутні раковина у ванній кімнаті та на кухні, відсутній унітаз у ванній кімнаті, подання холодної та гарячої води припинено); постачання газу (відсутня газова плита, подання газу припинено); постачання теплової енергії (відсутні батареї у кухні та двух житлових кімнатах); підвісні стелі у двох житлових кімнатах та коридорі порізані і звисають зі стелі до підлоги; шпалери на стінах у коридорі, кухні та двох житлових кімнатах обірвані та звисають до підлоги; кахель у ванній кімнаті та кухні розбиті, пофарбовані чорною фарбою; підлога у коридорі, ванній кімнаті, кухні та двох житлових кімнатах зірвані, також по особовому рахунку № НОМЕР_5 згідно рахунку - повідомленню за комунальні послуги № 323515 станом на 01.01.2024 року значилася велика заборгованість по сплаті: за постачання теплової енергії у розмірі 33 232, 91 гривня; за абонентське обслуговування у розмірі 403, 80 гривень; з управління багатоквартирними будинками КП «Жилсервіс-5» у розмірі 1928,13 гривень; з управління багатоквартирними будинками КП «Жилсервіс-14» у розмірі 5892,04 гривень; за послугу з вивезення твердих побутових відходів ТОВ «Екологія-Д» у розмірі 2462,86 гривень; з управління багатоквартирними будинками КП «Жилсервіс-2» у розмірі 7504,74 гривень; за послугу з вивезення твердих побутових відходів КП «Жилсервіс-2» у розмірі 687,84 гривень; за послугу централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 21581,62 гривень, також по особовому рахунку № НОМЕР_6 згідно рахунку за електроенергію № НОМЕР_7 від 31 жовтня 2023 року значилася заборгованість: по сплаті за електроенергію у розмірі 5612,28 гривень (а.с. 159 - 160, 161 - 162).

Станом на 18.08.2024 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) не зареєстровано за жодною особою, обтяження відсутні, що підтверджене інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 391408845 від 18.08.2024 (а.с. 179 - 183).

01.02.2024 ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Лєон Дніпро ЛТД» договір № УТ 01/02/24-1 про надання послуг з централізованого спостереження за системою охоронної сигналізації та тривожної сигналізації «тривожної кнопки» щодо охорони квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 176 - 178).

Як видно з копії трудової книжки, з 28.09.1995 відповідач ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, з 2023 року є пенсіонером за віком (а.с. 172 - 175).

У судовому засіданні ОСОБА_3 особисто надав суду пояснення про те, що у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 він проживає з 1979 року, ніколи не виїжджав з квартири і не переїздив. У 2006 році померла його мати, а дружина не проживала в спірній квартирі. Після смерті матері всі його речі фактично були в обох квартирах - і у квартири АДРЕСА_10 і у спірній квартирі. У спірній квартирі знаходилися меблі - кухня, сальна і гостинна, там він користувався і посудом, ночував. Фактично жив у двох квартирах. У нього тоді траплялися гіпертонічні кризи, тому треба було щоб хтось був поруч, тому також жив у квартирі дружини. Квартира дружини знаходиться на відстань 700 метрів від спірної, за 10 хвилин можна до неї дійти. Стосовно того, чому вказав у позові у справі про витребування квартири, що він переїхав, то пояснив, що після того як його племінниця, що проходила повз квартир и побачила розбиті вікна, він викликав поліції, потім подав заяву до поліції про те, що квартиру незаконно захоплена. Можливо він тоді не правильно сформулював події, був на емоціях. Стверджував, що фактично проживав на дві квартир - міг ночувати у спірній квартирі, для цього там все було. Спірна квартира була у нього єдина, квартира у якій він проживав із дружиною, належить останній, а іншого житла у нього не було. Пояснив, що працював краяльником на взуттєвому підприємстві, мав невелику зарплату, у 2006 році приблизно 4-5 тис.грн. У спірній квартирі ремонт не мг робити, оскільки там була хвора матір. Коли вона померла у 2006 році, то квартира була в жилому стані як і у 2019 році, він сплачував за комунальні послуги.

Також пояснив що отримано цю квартиру у 1979 році, квартиру отримала сім`я, він, батько і мати, сестра отримала квартиру у цьому ж будинку у сусідньому під`їзді на 9-му поверсі. У 2005 році помер батько і в 2006 померла мати. Позивач одружився у 1979 році. А після того як прийшов з армії жив у спірній квартирі, надав описання квартири, що у ній було з меблів та речей домашнього вжитку, під`єднані комунікації. У березні 2019 року він був у квартирі, а вже у травні 2019 року племінниця побачила відкриті вікна, і зателефонувала йому спитала чому у нього відкриті вікна. Він пішов до квартири, там були будівельники, які повідомили, що роблять ремонт і він викликав поліцію. Повідомив що сусід з 44 квартири у 2018 році цікавився продажем квартири, позивач сказав, що квартиру продавати не буде, сказав, що він з жінкою переїде сюди жити. Пошту він також отримував за адресою спірної квартири, там є поштова скринька. Планував приватизувати квартиру, з реєстрації ніколи не знімався, про те, що знятий з реєстрації дізнався від адвоката. Не знав що його виписали і виселили. Малолітнього ОСОБА_26 він не знає, це не член його сім`ї.

З 2019 року дружиною проживає у квартирі АДРЕСА_10 , оскільки зі спірної квартири його виселено було. Після отримання доступу до своєї квартири і ключів від державного виконавця, (з 18.01.2024) у квартирі не може проживати, оскільки вона повністю непридатна для проживання. Так, вхідні двері збиті з дощок з навісним замком. Немає розеток та вимикачів, батареї зрізані, кранів, унітазу, не відключене газопостачання, електропостачання, стіни побиті, міжкімнатних дверей немає, зірвані поли. Заборгованість за комунальні послуги становить приблизно 30000 грн. Після того як отримав ключі від державного виконавця, то поїхав придбав і поставив двері у квартиру та поставив охоронну сигналізацію, за яку наразі регулярно сплачує. Також потроху сплачує заборгованість за комунальні послуги, упродовж наступного року планує сплатити повністю, підключити електроенергію. Позивач отримує заробітну плату в розмірі 10-12 000,00 грн., пенсії поки не отримує. Тому на ремонт коштів поки що не вистачає.

Допитаний свідок ОСОБА_27 (свідок позивача) у судовому засідання пояснив, що він є другом позивача ОСОБА_2 з 2013 року, разом проживали у гуртожитку. ОСОБА_3 він не знає. ОСОБА_2 зателефонував йому (свідкові) восени 2019 року і попросив разом із ним подивитися квартиру, яку він хоче купити. Вони разом оглянули квартиру по АДРЕСА_12 , вона була у непридатному для проживання стані, в квартирі було холодно, вибите вікно, санвузол не працював, води не було, меблів не було. ОСОБА_2 казав, що буде робити ремонт. Свідок так розумію, що він вже купив цю квартиру. Потім свідок був у квартирі, коли ОСОБА_2 зробив ремонт - у 2022 році.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є право володіння, право користування (сервітут), право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Згідно із ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЖК Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно із ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно із ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок і частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності та згідно ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до абз. III п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми права вважаю, що право членів сім`ї власника квартири користуватись жилим приміщенням є похідним, тобто може виникнути та існувати лише за наявності права власності (є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпоряджання) на квартиру в особи, членами сім`ї якого вони є, а із припиненням права власності цієї особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї, що узгоджується з правою позицією висловленою у постанові Верховним Судом України № 6-158цс14 від 05 листопада 2014 року та Верховного Суду по справі № 766/1955/16-ц від 29 січня 2018 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Встановлено, що у розумінні ч. 4 ст. 156 та ч. 2 ст. 64 ЖК України, так і сам позивач - малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнає, не є членом сім`ї відповідача ОСОБА_3 , як особи, яка має речове право на чуже майно, і між ними відсутня будь-яка угода щодо користування (проживання) малолітньою особою житловим приміщенням за вказаною адресою.

ОСОБА_3 не має можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися майном, на яке має речове право у вигляді володіння та користування ще з 29.10.1979, яке було відновлене на підставі судового рішення у цивільній справі № 201/10592/19. ОСОБА_3 може набути право власності на спірну квартиру як на об`єкт приватизації на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що він вказував у судовому засіданні. Тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів 22.01.2024 з позовом до малодітного ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (справа №201/789/24).

Батько позивача - ОСОБА_2 натепер втратив право власності і , як наслідок, і право користування квартирою, мати позивача - ОСОБА_11 втратила право користування житловим приміщенням внаслідок зняття її реєстрації з місця проживання на підставі рішення суду у цивільній справі № 201/10592/19, тому позивач - малолітній ОСОБА_1 також як член сім`ї колишнього власника ОСОБА_2 втратив право користування і проживання у спірній квартирі

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

У судовому зсіданні встановлено, що батьки малолітнього ОСОБА_1 не проживають у спірній квартирі.

Отже, ОСОБА_2 натепер не є особою, яка може вимагати захисту цивільного права та інтересу позивача - малолітнього сина ОСОБА_1 , оскільки не є власником чи користувачем спірної квартири і не є членом сім`ї ОСОБА_3 , а тому його право не може бути захищене ані у порядку ст. 396 ЦК України, ані у порядку 72 ЖК України.

При цьому помилковим є твердження позивача про те, що малолітній ОСОБА_1 може в подальшому набути право власності на зазначене житлове приміщення для себе та членів своєї сім`ї, як на об`єкт приватизації в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки до правовідносин, які складися між ОСОБА_2 (обдарованим) і ОСОБА_4 (дарувальником) мали б застосовуватися норми ЦК України, які регулюють порядок набуття квартири у власність, у разі якщо б правочини купівлі-продажу і дарування відповідали закону. ОСОБА_2 і члени його сім`ї не зверталися до органу місцевого самоврядування із відповідними заявами про надання квартири у користування, не набували її на підставі ордеру або договору найму і тому не є суб`єктами права на приватизацію.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що у задоволенні позову відмовлено судові витрати у вигляд сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн. (а.с. 7) з відповідача не стягуються.

Щодо правничої допомоги.

Витрати на правничу допомогу можуть бути розподілені шляхом ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Дніпровська міська рада) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 11 листопада 2024 року.

Суддя О.С. Наумова