Справа № 466/6476/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2024 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючий суддя Едер П. Т.
секретар с/з Костюк В. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом» про стягнення заборгованості з оплати праці, виплати премії за виконання фінансового плану та виплати допомоги у зв`язку із захворюванням,-
у с т а н о в и в:
рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.10.2024 року в позові ОСОБА_2 до ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом» про стягнення заборгованості з оплати праці, виплати премії за виконання фінансового плану та виплати допомоги у зв`язку із захворюванням відмовлено.

28.10.2024 представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить стягнути з позивача ОСОБА_2 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

31.10.2024 позивач ОСОБА_2 подала клопотання, у якому просить зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_1 в поданій заяві просив розглядати питання про винесення додаткового рішення без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити у зв`язку із наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в ред. 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Однак, стороною відповідача про подачу даної заяви, не було зазначено до закінчення судових дебатів.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приймаючи до уваги, що під час ухвалення судового рішення судом розглянуті всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі і на підставі цього ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , та не зазначено стороною відповідача до закінчення судових дебатів про подачу даної заяви, тому доводи представника відповідача зазначені в заяві про ухвалення додаткового рішення є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133,137,141, 247, ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя П. Т. Едер