Справа № 636/3995/24
Провадження № 2/642/1205/24
07 жовтня 2024 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Шнайдер Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Представник позивача звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до досягнення нею повноліття у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з перерахування коштів на користь державного виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у сім`ю яких буде влаштовано дитину.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дитини - ОСОБА_3 вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до повідомлення сімейного лікаря від 27.11.2023 року під час обстеження новонародженої мити дитини - ОСОБА_2 не проявляла жодного інтересу до дитини. 28.11.2023 року ОСОБА_2 була направлена до Харківської обласної психіатричної лікарні №3 з попереднім діагнозом «Післяпологовий психоз». За дитиною доглядала тітка матері, яка не виявила бажання в подальшому опікуватися дитиною. 01.12.2023 року з метою недопущення загрози життю та здоров`ю дитини, малолітня була влаштована до КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», де перебувала до 09.01.2024 року. 03.01.2024 року ОСОБА_2 самовільно залишила лікарню, не закінчивши курс лікування (термін перебування з 28.11.2023 по 22.12.2023), надала згоду на влаштування малолітньої доньки в сім`ю патронатного вихователя. Наказом начальника Чугуївської міської військової адміністрації від 09.01.2024 №7 малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була влаштована до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_4 , де перебуває по теперішній час. Відповідно до довідок лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства «Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка» Чугуївської міської ради Харківської області від 19.03.2024 та 20.04.2024 ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, потребує дообстеження в спеціальному психіатричному стаціонарі для уточнення діагнозу, однак жінка категорично відмовляється від проходження медичного огляду та стаціонарного лікування. Станом на 27.05.2024 року ОСОБА_2 зустрічалася з дитиною 3 рази, за останні два місяці вона жодного разу до центру соціальних служб не зверталася з бажанням спілкуватися з донькою. Таким чином, оскільки вказана поведінка відповідачки свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, позивач вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини, щомісячно до досягнення нею повноліття у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з перерахування коштів на користь майбутнього опікуна дитини, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 10.06.2024 року зазначену цивільну справу направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.
28.06.2024 року цивільна справа №636/3995/24 надійшла до Ленінського районного суду м.Харкова
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024 головуючим суддею визначено Вікторова В.В..
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18 липня 2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надала. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 28.11.2023 року.
Відповідно до повідомлення сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини ОСОБА_5 від 27.11.2023, при проведенні первинного патронажу новонародженої, ОСОБА_2 не проявляла жодного інтересу до дитини, відмовлялася погодувати дитину та взяти її на руки, та була скерована сімейним лікарем на консультацію до лікаря психіатра з попереднім діагнозом «післяродова депресія».
Відповідно до довідок лікаря-психіатра КНП «Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка» Чугуївської міської ради Харківської області від 19.03.2024 та 20.04.2024 ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, потребує дообстеження в спеціальному психіатричному стаціонарі для уточнення діагнозу.
Відповідно до листа КНП «Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка» Чугуївської міської ради Харківської області від 19.01.2024 року відсутні підстави для надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висновку лікарсько-консультативної комісії щодо можливості виконання батьківських обов`язків, рекомендовано лікування та обстеження в КНП ХОР «ОКПЛ №3» з метою вирішення експертних питань.
Відповідно до листів КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» від 06.08.2024 року №14/9844 та №01-21/9887, ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у 7 п/в КНП ХОР «ОКПЛ №3» з 28.11.2023 по 22.12.2023. Встановлений діагноз: гострі поліморфні психотичні розлади з симптомами шизофренії. За амбулаторню допомогою не зверталась, під медичним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває.
01.12.2023 року спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради, дільничим інспектором Чугуївського ВВ ГУНП Харківської області, сімейним лікарем було обстежено умови проживання сім`ї ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акти. Згідно акту за вказаною адресою ОСОБА_2 - ОСОБА_9 . Згідно акту умови проживання задовільні, в наявності всі необхідні речі, одяг, засоби гігієни, дитяче харчування, ліжко, візок. Під час обстеження ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Малолітня ОСОБА_1 перебувала з бабусею ОСОБА_7 , яка повідомила, що не має можливості увесь час перебувати з новонародженою дитиною. Фактично догляд за малолітньої дитиною здійснювала тітка ОСОБА_2 - ОСОБА_8 .
Наказом Чугуївської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області №7 від 09.01.2024 року малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була влаштована до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_4 , де перебуває по теперешній час. ОСОБА_2 не заперечувала проти влаштування дитини до патронатної сім`ї, про що надала заяву до служби у справах дітей.
Відповідно до інформації центру соціальних служб Чугуївської міської ради від 04.03.2024 №01-16/105 та від 09.04.2024 № 01-16/171 ОСОБА_2 з 26.01.2024р перебуває під соціальним супроводом, в межах якого здійснювалася робота, спрямована на проходження медичного обстеження для підтвердження діагнозу та оформлення інвалідності, однак ОСОБА_2 відмовлялася від проходження медичного догляду та стаціонарного лікування. Для з`ясування спроможності матері виховувати дитину були влаштовані зустрічі дитини з матір`ю в присутності практичного психолога центру соціальних служб, під час якої ОСОБА_2 була неемоційна, скована у прояві материнських почуттів, не виявляла зацікавленості у розвитку дитини тощо. На даний час вважається за неможливе повернення малолітньої дитини у сім`ю.
Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно із ст. 18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.
За положеннями пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст. 19 СК України).
Відповідно до рішення органу опіки та піклування в особі комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Чугуївської міської ради від 09.04.2024 року, визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Одночасно, вирішуючи питання щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 слід урахувати наступне.
В постанові Верховного Суду від 06.05.2020 р. у справі № 753/2025/19, зроблено правовий висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, має психічний розлад з симптомами шизофренії, знаходилась на стаціонарному лікуванні, потребує дообстеження.
Отже, на момент вирішення питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та на день розгляду справи судом інформації про дійсний стан психічного здоров`я відповідачки суду не було надано.
Відповідно до ч.3 ст. 15 СК України в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку що при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 необхідно ураховувати стан її здоров`я та причини з яких вона не виконує свої батьківські обов`язки, оскільки вона страждає на психічну хворобу та знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - психіатра по психічному захворюванню.
Відтак, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування в особі комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Чугуївської міської ради від 09.04.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він є недостатньо обґрунтованим, ухваленим без урахування стану здоров`я відповідача.
За таких обставин, суд вважає, що відсутні обставини, які б свідчили про умисне ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, а тому суд приходить до висновку, про недоцільність на даний час позбавлення відповідачки батьківських прав, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення відповідачки батьківських прав, враховуючи обставини справи, інтереси дитини, та з метою захисту останньої, враховуючи, що повернення дитини в сім`ю є передчасним та на даний час становить небезпеку для її життя, здоров`я і морального виховання, суд вважає за необхідне відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відповідачки ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ч. ч. 1,3,4 ст.170 Сімейного Кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 частини першої ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Згідно роз`яснень, зазначеного вище Пленуму Верховного Суду України, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.
Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Як передбачено ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів.
З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до досягнення нею повноліття у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь Державної судової адміністрації України за подання позову до суду.
Керуючись статтями 164, 165, 170 СК України ст.59 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд
Позов Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити частково.
Відібрати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав.
Питання подальшого влаштування малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на позивача як орган опіки та піклування.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь державного виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у сім`ю яких буде влаштовано дитину, аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2024 року до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решта позовних вимог відмовити.
Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Вікторов