Справа № 583/3586/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Охтирка цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 29.11.2022 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. У 2023 році рішенням Охтирського міськрайонного суду визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом із ОСОБА_1 . У 2018 році ОСОБА_4 виїхала до Російської Федерації, що і стало фактичною підставою для розірвання шлюбу та визначення місця проживання доньки разом з батьком. Просить встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 29.07.2024 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав повністю.

Представник заінтересованої особи в судове засіданні не з`явився, надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення заяви заперечує.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_3 , яка є донькою заявника, пояснила, що з травня 2023 року перестала спілкуватися з матір`ю, яка у 2020 році виїхала до росії. Проживає разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що заявник самостійно виховує дитину, мати знаходиться в росії.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 ,батько є утримувачем дитини, самостійно її виховує. Дитина з матір`ю не спілкується.

Суд, заслухавши думку заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

За положеннями ч. ч. 1, 3 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі ст. ст.234,235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 просить встановити факт самостійного виховання дитини.

Заявлені вимоги, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу - батька, який самостійно виховує дитину.

Проте, встановлення такого факту може мати негативні наслідки для матері дитини.

Так, у статті 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. За частиною першою цієї статті право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають не лише один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, а й орган опіки та піклування або прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З вказаного вбачається, що у справі, яка розглядається наявний спір про право - спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.

Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Факт самостійного виховання та утримання дитини, який просить встановити заявник, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема, від обов`язків щодо виховання дитини, тому факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, то вимоги заявлені ОСОБА_1 у цій справі не можуть з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини за загальним правилом у позовному провадженні.

Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 11.09.2024 року по справі № 201/5972/22.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, якщо спір буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне, залишити заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 250, 261, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 08.11.2024 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О.Ярошенко