ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»,

на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід 08 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29 березня 2024 року надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід 08 квітня 2024 року ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У квітні 2024 року, не погодившись із вказаним рішенням, АТ КБ «Приватбанк» подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування додаткового рішення суду першої інстанції та винесення нового рішення про відмову в стягненні з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що дана справа не є складною, тим більше з врахуванням досвіду адвоката, останній має необхідний базовий рівень знань чинного законодавства та судової практики по даній категорії справ. Час витрачений адвокатом є незрозумілим, тому що відсутній детальний розрахунок часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги та більш того, позов носить шаблонний характер.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суди мав виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.100-103), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а додаткове рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Згідно матеріалів справи 22 грудня 2023 року між адвокатом Васильченко Г.І. та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги № 1. У акті про надання правової допомоги за договором № 1 про надання правничої (правової) допомоги від 28 березня 2024 року наведено конкретний перелік наданих клієнту послуг на загальну суму 10 000,00 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено і документально підтверджено витрати на правничу допомогу, а також підтверджено розрахунок понесених ним витрат, що є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Але з такими висновками апеляційний суд не може погодитись у повній мірі з наступних підстав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Встановивши вказані обставини, колегія суддів вважає, що сума в 10 000,00 гривень не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому вважає за необхідне зменшити заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу до 500,00 гривень.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставою для зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні рішення судом першої інстанції були допущені порушення норм процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід 08 квітня 2024 року змінити, стягнувши з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500, 00 (п`ятсот) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: