Справа № 2-198/11
Провадження 6/352/28/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого- судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» про заміну сторони правонаступником,

у с т а н о в и в :

Представник заявника ТОВ «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у справі №2-198/11 правонаступником.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2011 звернуто стягнення на три земельні ділянки загальною площею 0,7500 га, яка є предметом іпотеки згідно договору іпотеки, посвідченого 18.03.2008 за №850 приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Секретою І. І., а саме: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 2500 кв м, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0077, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 839298, виданого на підставі рішення IX сесії V скликання Посіцької сільської ради від 18.10.2007 р., та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 2500 кв м, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0078, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 839297, виданого на підставі рішення IX сесії V скликання Посіцької сільської ради від 18.10.2007 р., та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 78; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 2500 кв м, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0076, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 839299, виданого на підставі рішення IX сесії V скликання Посіцької сільської ради від 18.10.2007 р. та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76 . Установлено спосіб реалізації трьох земельних ділянок загальною площею 0,7500 га, які є предметом іпотеки, їх продаж на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, за початковою ціною 488 700 гривень, виходячи із вартості 1 кв м ділянки 65,14 грн. За рахунок коштів, виручених від продажу предмету іпотеки, задовольнити вимоги акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Івано-Франківськ в сумі 488797,74 грн. На виконання даного рішення судом видано виконавчі документи. В рамках виконавчих проваджень № 63833561, № 63832831, № 63832522 реалізовано вказані земельні ділянки та приватним виконавцем Ігнатів О. Л. винесено акти про реалізацію предметів іпотеки від 27.08.2021 та від 25.08.2021. Право власності на вказані земельні ділянки стягувач ПАТ «Промінвестбанк» не реєстрував за собою. 26.02.2024 за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколм № GFD001-UA-291 від 14.02.2024 між ПАТ «ПромінвестБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги, реєстровий № 260 за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів. Відповідно до п. 1 Договору відступлення та Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» перейшло право вимоги до ПВТФ «Захід-Схід» за кредитним договором № 11 від 18.03.2008 з усіма договорами про внесення змін та договором іпотеки від 18.03.2008 за реєстровим номером 850 (іпотекодавці- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ). Оскільки предметом спору в даній справі було звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.03.2008 за реєстровим номером 850 в рахунок погашення заборгованості ПВТФ «Захід-Схід» на користь ПАТ «ПромінвестБанк» за кредитним договором №11 від 18.03.2008, тому необхідною є заміна стягувача в рамках даної справи.

Представник ТОВ ФК «Ю-Бейс» в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розглянути справу без його участі.

Боржники та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що рішенням Тисменицького районного суду від 15.06.2011 звернуто стягнення на три земельні ділянки, загальною площею 0,7500 га, які є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки, посвідченого 18.03.2008 за № 850 приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Секретою І. І., а саме:

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 2500 кв м, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0077, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 839298, виданого на підставі рішення IX сесії V скликання Посіцької сільської ради від 18.10.2007 р., та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 2500 кв м, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0078, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 839297, виданого на підставі рішення IX сесії V скликання Посіцької сільської ради від 18.10.2007 р., та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 78 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 2500 кв м, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0076, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 839299, виданого на підставі рішення IX сесії V скликання Посіцької сільської ради від 18.10.2007 р. та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76; встановлено спосіб реалізації трьох земельних ділянок загальною площею 0,7500 га, які є предметом іпотеки, їх продаж на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, за початковою ціною 488 700 гривень, виходячи із вартості 1 кв м ділянки 65,14 грн. За рахунок коштів, виручених від продажу предмету іпотеки, задовольнити вимоги акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Івано-Франківськ в сумі 488797,74 грн, в тому числі.

На виконання вказаного рішення Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 08.09.2011 видано виконавчі листи.

У рамках виконавчих проваджень №63833561, №63832831, №63832522 реалізовано земельні ділянки та приватним виконавцем Ігнатів О. Л. винесено акти про реалізацію предметів іпотеки від 27.08.2021 та від 25.08.2021. Право власності на вказані земельні ділянки стягувач ПАТ «ПромінвестБанк» не реєстрував за собою.

Згідно постанов приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва О. Л. від 27.08.2021, постанови від 26.08.2021, виконавчі провадження №63832831, №63832522, №63833561 закінчені фактом передачі іпотечного майна стягувачу.

26.02.2024 між ПАТ «ПромінвестБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» укладено договір відступлення права вимоги відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-291 від 14.02.2024, реєстровий №260.

За умовами вказаного договору банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч.5 ст. 15 цього Закону.

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» регулює питання закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»). Стаття 41 цього Закону регулює питання відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зважаючи на зазначене, суд відмовляє у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження та виходить з того, що виконавчі провадження щодо виконання рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2011 закінчені.

Під час звернення заявника до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявник не поставив перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження).

За відсутності підстав для відновлення закінчених виконавчих проваджень, відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи-правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України- 55 та 442 відповідно. Також, це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні-це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Отже, процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Наслідком завершення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після завершення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Завершення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (пункти 6.9-6.12, 6.15).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не завершене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Зважаючи на зазначене вище, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було завершене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви та заміни сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, керуючись ст. 247, 442 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» про заміну стягувача правонаступником у справі №2-198/11 за позовом Акціонерного комерційного промислово інвестиційного банку в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Івано-Франківськ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ

Повна ухвала складена 10.06.2024.