У х в а л а

Іменем України

27 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 702/795/23

Провадження № 61-7852ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище (далі - скаржник)

на постанову Черкаського апеляційного суду від 1 травня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до скаржника, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім 130», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 про визнання недійсними (незаконними) рішень фізичних осіб, оформлених протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, і

в с т а н о в и в :

1. У вересні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 , оформлені протоколом від 25 вересня 2020 року, незаконними та недійсними.

2. 7 березня 2024 року Монастирищенський районний суд Черкаської області постанови ухвалу, згідно з якою закрив провадження у справі та роз`яснив позивачці право на звернення із зазначеною позовною заявою до відповідного господарського суду. Мотивував так: правовідносини власника нерухомого майна у житловому будинку та об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ), створеного в останньому, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17; позивачка є власницею нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту її прав як співвласниці майна цього будинку, порушених, на її думку, діяльністю юридичної особи шляхом прийняття відповідного рішення без дотримання визначеної процедури; оскільки цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних із діяльністю юридичної особи, тому його слід розглядати за правилами господарського судочинства.

3. 1 травня 2024 року Черкаський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував ухвалу суду першої інстанції, а справу передав до останнього для продовження розгляду. Мотивував так: суд першої інстанції не врахував, що необхідно розмежовувати спори співвласника багатоквартирного будинку, в якому створене ОСББ, що стосуються порядку створення, реєстрації, діяльності та ліквідації юридичної особи (самого ОСББ), та спори співвласника цього будинку з іншими співвласниками, якщо рішення щодо майна багатоквартирного будинку прийняли збори співвласників останнього на підставі Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»; оскільки учасниками зборів співвласників багатоквартирного будинку були лише фізичні особи, а спірні відносини не стосуються порядку створення, реєстрації, діяльності і ліквідації ОСББ, то необґрунтованими є висновки суду першої інстанції про віднесення спору про визнання рішення зборів співвласників недійсними до юрисдикції господарських судів.

4. 28 травня 2024 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 18422/0/220-24 від 29 травня 2024 року), у якій просив скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 1 травня 2024 року та залишити в силі ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 7 березня 2024 року.

5. 28 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржник мав: надати суду відповідний документ про доплату судового збору у зазначеному розмірі, а також докази надсилання цього документа всім іншим учасникам справи; надати докази надіслати копії касаційної скарги з додатками усім учасникам справи.

6. 16 липня 2024 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій вказав про доплату судового збору у сумі 275,20 грн згідно з платіжною інструкцією № 484 від 10 липня 2024 року, надав описи вкладення, поштові накладні та поштові квитанції, які підтверджують надіслання іншим учасникам судового процесу копії касаційної скарги разом із додатками.

7. 17 липня 2024 року позивачка сформувала у системі «Електронний суд» заяву про повернення касаційної скарги через ненадіслання останньої з додатками учасникам справи.

8. Верховний Суд вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника відсутні.

8.1. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

8.2. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).

8.3. За змістом пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між юридичною особою та її учасником, пов`язані з діяльністю та управлінням такої юридичної особи, крім трудових спорів.

8.4. Як встановили суди першої й апеляційної інстанцій, позивачка просила суд визнати недійсним і незаконним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку щодо визначення виконавця послуг із постачання теплової енергії в будинку та погодження вартості послуг виконавця. Мотивувала тим, що скаржник надіслав їй проєкт договору про надання послуг з постачання теплової енергії для її нежитлових приміщень (магазинів) із збільшеною вартістю послуг на підставі вказаного рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку.

8.5. Скаржник у касаційній скарзі стверджував, що позивачка є власником нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту її прав як співвласника майна, порушених діяльністю юридичної особи через прийняття відповідного рішення без дотримання визначеної процедури.

8.6. У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

8.7. Встановивши, що спір стосується реалізації прав і виконання обов`язків позивачки як співвласниці спільного майна багатоквартирного будинку, учасниці правовідносин із надання житлово-комунальних послуг, апеляційний суд правильно виснував про необхідність його розгляду за правилами цивільного судочинства (див. близький за змістом висновок у постанові Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 760/25592/21).

9. Сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15, від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, від 2 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18, від 2 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19 і від 1 лютого 2022 року у справі № 910/5179/20 висновки щодо застосування норм права, на які скаржник звернув увагу у касаційній скарзі, стосуються спірних правовідносин, які не є подібними із тими, що виникли у справі № 702/795/23:

9.1. В останній позивачка діє як співвласниця спільного майна багатоквартирного будинку й учасниця правовідносин із надання їй особисто житлово-комунальних послуг скаржником. Спір, вирішення якого вона ініціювала, не стосується цивільної правоздатності ОСББ, тобто не є пов`язаним зі створенням, діяльністю або припиненням юридичної особи.

9.2. У справі № 813/6286/15 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» звернулася з позовною заявою до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ТОВ «Товари для Львівщини» та скасування відповідного запису.

Велика Палата Верховного Суду вважала, що спірні правовідносини щодо відміни державної реєстрації юридичної особи є найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи. Такий спір є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Тому такий спір є господарським, а не адміністративним або цивільним.

9.3. За обставинами справи № 462/2646/17 співвласник житлового будинку як власник квартири оскаржив дії державного реєстратора Управління державної реєстрації про реєстрацію ОСББ, бо вважав, що реєстрацію здійснила неповноважна особа, яка не могла бути керівником ОСББ.

Велика Палата Верховного суду виснувала про юрисдикцію господарського суду щодо розгляду такого спору. Вказала, що спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Тому такий спір є господарським, а не адміністративним або цивільним.

9.4. У постанові в справі № 501/1571/16-ц Велика Палата Верховного Суду аналогічно виснувала про юрисдикцію господарського суду щодо розгляду спору з приводу незаконності та скасування рішення установчих зборів про створення ОСББ, рішення зборів ОСББ про приєднання до іншого ОСББ, визнання недійсним статуту ОСББ і скасування запису про проведення державної реєстрації ОСББ.

9.5. За обставинами справи № 826/10249/18 позивач просив визнати протиправними дії управління державної реєстрації (державного реєстратора) щодо припинення юридичної особи (громадської організації) внаслідок її ліквідації та відмінити державну реєстрацію такого припинення; зобов`язати управління юстиції, державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про відміну державної реєстрації припинення громадської організації.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що державний реєстратор, здійснюючи державну реєстрацію припинення юридичної особи, не був законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою позивача, указувати або забороняти йому певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність, а позивач відповідно не був зобов`язаний виконувати вимоги та приписи державного реєстратора. Тому спір не є публічно-правовим. Виснувала, що якщо процедуру ліквідації юридичної особи не здійснили належним чином (зокрема здійснили на підставі рішення про ліквідацію, прийнятого особами, які не мали повноважень його ухвалювати, на підставі сфальшованих документів, якщо у процедурі ліквідації не було відчужено все майно юридичної особи тощо), то внесення до реєстру запису про припинення цієї особи не є актом, з яким пов`язується її припинення та припинення права власності на її майно, а є лише записом, який не тягне за собою наслідків. Тому спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності й господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки), тобто його треба розглядати за правилами господарського судочинства.

9.6. У справі № 906/1308/19 позивач, який є власником квартири у багатоквартирному будинку, звернувся до суду з позовом до ОСББ та до фізичної особи-підприємця про визнання недійсним договору про надання послуг, який уклали ці відповідачі. Вважав, що цим договором вони порушили права позивача як співвласника багатоквартирного будинку.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що управління майном багатоквартирного будинку є правом та обов`язком власників приміщень у такому будинку, що можна реалізувати через ОСББ, створене у цьому будинку, або шляхом передання відповідних функцій чи їх частини управителю або асоціації; надання управителем послуг з управління будинком породжує права й обов`язки між співвласниками багатоквартирних будинків і виконавцем таких послуг; ураховуючи предмет, характер спору та суб`єктний склад його сторін, цей спір виник стосовно прав і обов`язків позивача щодо користування та розпорядження спільним майном як співвласника багатоквартирного будинку. Тому такий спір слід вирішувати за правилами цивільного судочинства.

Однак оскільки загальний суд уже відмовив позивачеві у відкритті провадження у справі, а позивачу слід забезпечити доступ до правосуддя, Велика Палата Верховного Суду вирішила юрисдикційний конфлікт так, що розглянула справу за правилами господарського судочинства.

9.7. За обставинами справи № 910/5179/20 позивач як власник нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку оскаржив рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку з питань затвердження кошторису на утримання будинку та прибудинкової території, переліку та розміру відповідних внесків.

Велика Палата Верховного Суду вважала, що цей спір слід розглядати за правилами господарського судочинства, бо спірні відносини найбільш наближені до корпоративних (прийняття рішення про затвердження кошторису є реалізацією господарських функцій в ОСББ як непідприємницькому товаристві його вищим органом управління - зборами ОСББ).

9.8. З огляду на зміст спірних правовідносин у наведених справах і висновки, які сформулювала Велика Палата Верховного Суду, скаржник помилково вважає, що її висновок щодо юрисдикції суду у постанові від 2 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19 є протилежним до висновків, сформульованих в її постановах у справах від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, від 2 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18.

10. З огляду на те, що застосування апеляційним судом процесуальних норм є вочевидь правильним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення, тому касаційну скаргу слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 261, 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище на постанову Черкаського апеляційного суду від 1 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім 130», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 про визнання недійсними (незаконними) рішень фізичних осіб, оформлених протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко