Справа № 199/7775/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

07.10.2024

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву прокурора в особі заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Л.Кунди про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в її обґрунтування посилаючись на те, що, громадяни Йорданії ОСОБА_1 02.04.2021 р. набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та протягом року не виконав покладений на нього обов`язок, передбачений національним законодавством України: не відчужив вказану земельну ділянку: згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за громадянином ОСОБА_2 державним реєстратором Нікольської державної контори Маріупольського районного нотаріального округу 02.04.2021 р. зареєстроване право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0172 площею 0,4585 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 217), державну реєстрацію проведено на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки, серія та номер 305, виданого 02.04.2021 р. державним нотаріусом Нікольської державної контори Маріупольського районного нотаріального округу.

Отже, власником зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Йорданії згідно з паспортом серії та номер НОМЕР_1 , виданий 27.01.2014 р., що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Прокурор у заяві про забезпечення позову просить суд накласти арешт на спірну земельну ділянку.

Розглянув заяву прокурора про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення повністю, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України), забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Належність земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0172 площею 0,4585 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, відомості відносно якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка надана позивачем.

Як встановлено судом, між сторонами дійсно виник спір стосовно не здійснення відповідачем відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0172 площею 0,4585 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства протягом року з моменту переходу права власності (відповідно до ч. 1 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права).

У Постанові ВС від 07.09.2020 р. у справі №522/3471/20 (провадження №61-9451 св 20) зроблений наступний висновок щодо застосування такого виду забезпечення позову, як арешт.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, тому доводи касаційної скарги про те, що позов безпідставний при вирішенні цього процесуального питання не досліджуються.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У заяві про забезпечення позову в цій справі прокурор серед іншого обґрунтовано посилається на те, що відповідач має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що, в свою чергу, обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміни конфігурації (об`єднання, поділу) тощо, тому з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення щодо конфіскації у Відповідача спірної земельної ділянки, а також з метою забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, існує необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0172.

Отже, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст.3, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч.ч. 1, 2 ст. 149, п.п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 150, ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153, 260 - 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора в особі заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Л.Кунди про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов прокурора в особі керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки

-накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0172 площею 0,4585 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 217), власником якої є громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 07.10.2024 р.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя В.В.Спаї