ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/487/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Кушнір А.А.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

установив :

У червні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обгрунтування заявлених вимог заявник вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 .

01.11.2019 ОСОБА_3 отримав важку черепно-мозкову травму та був прооперований в Державній установі «Інститут нейрохірургії імені акадаеміка А. П. Ромоданова НАМН України», зроблено трепанацію черепа. У період з 01.11.2019 по 28.11.2019 ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в Інституті. 18.10.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 продали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та того ж дня придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Іншого житла у сім`ї не було. ОСОБА_1 проживала разом з сином ОСОБА_3 , займалася його лікуванням та доглядом до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 не був зареєстровпний за вказаною адресою, оскільки в той час отримав черепно-мозкову травму та перебував на лікуванні, а тому здійснення реєстрації нового місяця проживання не було пріорітетним. Після смерті сина відкрилася спадщина на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки заявниця постійно проживала з сином, вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає. 24.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Ліпко Н. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріусом ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з пропуском строку, необхідного для прийняття спадщини та відсутністю документа, який посвідчує факт постійного проживання з померлим, у зв`язку з чим заявник просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02.07.2024 заяву було залишено без руху.

Заявник належним чином та у встановлений судом строк усунула вказані недоліки.

Ухалою суду від 11.07.2024 відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 26.09.2024 та одночасно витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ліпко Наталії Володимирівни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи відкритої щодо майна померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.07.2024 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ліпко Наталії Володимирівни надійшла відповідь на виконання вимог ухвали суду від 11.07.2024, про те, що спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

09.09.2024 від заінтересованої особи Київської міської ради надійшли пояснення на заяву, в яких просили ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та проводити розгляд справи за відстуності представника Київської міської ради.

Ухвалою суду від 22.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, відповідь приватного нотаріуса Ліпко Н. В. долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 22.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, пояснення заінтересованої особи Київської міської ради долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 22.10.2024 представник заявника ОСОБА_2 заявив клопотання про виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначив, що вказні особи зможуть підтвердити обставини проживання завника разом з сином.

Ухвалою суду від 22.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника заявника про виклик свідків та явку свідків покладено на строну заявника.

У судовому засіданні 22.10.2024, представник заявника ОСОБА_2 надав пояснення, вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син заявника, заявник займалася його лікуванням та доглядом до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 за вказаною адресою зареєстрований не був, встановлення факту проживання заявника разом з сином необхідно для прийняття спадщини, просив задовольнити заяву.

У судовому засіданні 22.10.2024, заявник ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені її представником та просила заяву задовольнити.

У судовому засіданні 05.11.2024, було допитано свідка ОСОБА_5 , яка вказала, що являється подругою ОСОБА_1 , повідомила, що у 2019 році вони стали сусідами і вона знала її сина, також їй відомо, що восени 2019 року ОСОБА_3 захворів, проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , до сметрі, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні 05.11.2024, було допитано свідка ОСОБА_6 , який вказав, що вони з зявником ОСОБА_1 є сусідами, у 2019 році вона переїхала з сином та старенькою матір`ю до будинку, стан здоров`я ОСОБА_3 був поганий, він хворів, підтвердив, що ОСОБА_1 постійно проживала з сином.

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд прийшов до висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона повністю підтверджується наданими по справі доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , зареєстровано Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 січня 2021 року (а. с. 7).

Спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася, що підтверджується листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ліпко Наталії Володимирівни (а. с. 48).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ліпко Н. В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з пропуском строку, необхідного для прийняття спадщини та відсутністю документа, який посвідчує факт постійного проживання з померлим (а. с. 22-24).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом ЗАГС Мінського району м. Києва від 10 листопада 1983 року, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки: ОСОБА_12 , мати ОСОБА_1 (а. с. 6).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М., зареєстровано в реєстрі за № 4928, продавці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 продали квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (а. с. 12-16).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М., зареєстровано в реєстрі за № 4834, покупці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (а. с. 17-21).

У зв`язку з захворюванням ОСОБА_3 потребував лікування та догляду, проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується медичною документацією (а. с. 9-11).

Факт проживання заявника із померлим ОСОБА_3 підтверджений матеріалами справи та показаннями свідків.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином прийняття спадщини спадкоємцем, який у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини залежить від постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 29 Цивільного Кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання:

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Частиною 9 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи.

Те, що в дійсності заявник постійно проживала на момент смерті з сином ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених чітким переліком. Згідно ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17 (провадження N 61 -44149св 18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом також у постановах від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20 від 14.12.2022 року у справі 198/132/21.

Встановлення факту постійного проживання на момент смерті зі спадкодавцем є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт постійного проживання заявника на момент смерті зі спадкодавцем, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливе.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293-294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: