Справа № 466/1630/24 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/842/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Cалата Я.І.,

з участю: представника Львівської міської ради Наконечної О.М.,представника ОСОБА_1 - адвоката Дуди І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №466/1630/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Дуди Ірини Петрівни на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 13 лютого 2024 року у справі за заявою Львівської міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 про відновлення становища, яке існувало до порушення, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

09 лютого 2024 року Львівська міська рада звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 про відновлення становища, яке існувало до порушення, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заява мотивована тим, що у державному реєстрі права власності на нерухоме майно наявна наступна інформація: реєстрація права власності на житловий будинок загальною площею 32 кв.м. за ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Відповідно до інформації наданої управлінням державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради земельна ділянка на АДРЕСА_1 площею 0,1300 га, в т.ч. 0,1000 га сформованої земельної ділянки (кадастровий номер сформованої земельної ділянки :02:006:0443) перебуває в комунальній власності Львівської міської ради.

Львівською міською радою не встановлено наявності у ОСОБА_1 належним чином оформленого права користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1 .

За фактом самовільного зайняття земельної ділянки на АДРЕСА_1 , досудове розслідування якого проводиться слідчими СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав, територіальним органам Міністерства юстиції України) будь-яких реєстраційних дій щодо житлового будинку, загальною площею 32 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 13 лютого 2024 року заяву Львівської міської ради про забезпечення позову задоволено.

В порядку забезпечення позову заборонено вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав, територіальним органам Міністерства юстиції України) будь-яких реєстраційних дій щодо житлового будинку, загальною площею 32 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Дуда Ірина Петрівна.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно вжив заходи забезпечення позову щодо житлового будинку, загальною площею 32 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що предметом спору є лише земельна ділянка за цією ж адресою.

ОСОБА_1 є власником будинку площею 32 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який ним набуто у власність на підставі договору купівлі продажу 1/2 частини житлового будинку №1325 від 19 грудня 2014 року, та договору купівлі продажу 1/2 частини житлового будинку №1280 від 16 грудня 2014 року.

Суд не надав належної правової оцінки відповідності виду забезпечення позову.

Ухвала суду не містить жодних мотивів про обгрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 13 лютого 2024 року про забезпечення позову. Судові витрати просить покласти на Львівську міську раду.

29 липня 2024 року представник Львівської міської ради Наконечна О.М. подала пояснення, у яких зазначає, що власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 в особі Львівської міської ради. Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 . Разом з тим, згідно з листом управління архітектури та урбаністики від 27.12.2023 року № 4-2401-17486, вихідні дані на проектування (містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва) на АДРЕСА_1 не надавались. Згідно з наданою інформацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відсутні дозвільні документи у Реєстрі будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва , що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів , відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів за адресою АДРЕСА_1 . Відтак вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності та станом на момент подання позову не передана в користування третім особам. Вважає, що вжиті заходи забезпечення позову є співмірними з позовом, який на час розгляду апеляційної скарги вже перебуває у суді.

02 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дуда І.П. надала додаткові пояснення щодо скасування оскаржуваної ухвали

Звертає увагу, що на час розгляду цієї апеляційної скарги, Шевченківським районним судом м.Львова 13 червня 2024 року вже ухвалено рішення у справі № 466/1639/24, яким відмовлено у задоволенні позову Львівської міської ради до ОСОБА_1 про відновлення становища шляхом припинення права власності та скасування реєстрації права власності , усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевівши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці, власником якої є територіальна громада м.Львова в особі Львівської міської ради.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви Львівська міська рада зазначає, що зазначений будинок неодноразово відчужувався, а тому на час подання і розгляду позовної заяви є ризик, що власник будинку зміниться, що може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що слід застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку , загальною площею 32 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Львівська міська рада має обгрунтовані підстави вважати, що існує ризик перереєстрації будинку, який розміщений на земельній ділянці, що належить територіальній громаді в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності на іншу особу, що унеможливить ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких вона має намір звернутися до суду, зокрема щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, які можуть полягати у звільненні земельної ділянки, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вже є третім власником цього будинку.

Зазначене підтверджує те, що невжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та зберігають юридичну силу до вступу ухваленого рішення по суті спору в закону силу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання представника ОСОБА_1 -адвоката Дуди І.П., на те, що у справі вже ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки перевіряється законність ухвали на час її постановлення.

Враховуючи наведене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає .

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процессуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дуди Ірини Петрівнизалишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 13 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 31 жовтня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк