Справа № 752/2591/24
Провадження № 2-1247/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Яворської М.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у спрощеному провадженні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь грошові кошти, а також сплачений ним судовий збір в сумі 6000 грн.00 коп.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.02.2023 року між позивачем та ФОП ОСОБА_6 було укладено договір про надання послуг №204358/20-4. Відповідно до якого замовник висловив свій намір купити нерухомість і підписати відповідний договір купівлі-продажу, а виконавець за завданням замовника зобов`язується надати визначені договором комплекс послуг, пов`язаних з придбанням об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Розділом 3 договору передбачено забезпечення договору. Відповідно до п. 3.1 договору визначено, що в забезпечення виконання умов договору замовник передає виконавцю гарантійну суму в розмірі 10 000 доларів США, а виконавець організовує її схоронність.

Покупцем згідно з договором була передана виконавцю гарантійна сума в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 400 000 грн.. Договором про надання послуг був встановлений термін виконання зобов`язань сторін, а саме до 15 березня 2023 року. В порушення досягнутих домовленостей, продавець відмовився від продажу нерухомого майна, йому (позивачу), та виконавцем гарантійна сума повернута не була. Нотаріусом був укладений проект попереднього договору купівлі-продажу між покупцем та продавцем, однак в обумовлений час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для підписання договору до нотаріуса не з`явились. Компенсаційні витрати покупця у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно сумі 200 000 грн., які додатково сплачуються продавцем у разі відмови, теж виплачені не були, які були визначені договором, вирішити спірні питання в позасудовому порядку не вдалося, тож позивач звернувся до суду з даним позовом.

07.02.2024 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва направлено за підсудністю до Обухівського районного суду Київської області.

08.04.2024 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

15.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_4 та її син не є стороною договору, копія якого долучена до позовної заяви і яким позивач обґрунтовує свої вимоги. ОСОБА_4 не укладала жодних договорів з ОСОБА_7 . Більше того, про даний договір і факт того, що в ньому йдеться про належний їй будинок, остання дізналася з позовної заяви, коли отримала примірник. ОСОБА_4 жодним чином не є стороною зазначеного позивачем договору, не уповноважувала нікого від свого імені його укладати і не надавала іншим особам права розпоряджатися власним майном.

Враховуючи викладене ОСОБА_4 вважає, що вимоги позивача, що ґрунтуються на долученому до позову договору, не можуть бути пред`явлені до неї, вона не є належним відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити,з підстав викладених у позовній заяві, додатково зазначила, що між позивачем та відповідачами були домовленості щодо придбавання будинку, позивач та ФОП ОСОБА_6 уклали попередній договір, за яким він сплатив кошти. Договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідачів, кошти не повернуті. В зв`язку з цим, позивач просить стягнути сплачені кошти та штраф.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, послався, що між нею та позивачем взагалі не укладалось жодних угод, договорів, тому жодних коштів позивачу вони не винні.

Відповідачі ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Згідно із статтею 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 2 статті 902 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.02.2023 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ФОП ОСОБА_6 був укладений договір про надання послуг № 204358/20-4. Відповідно до умов договору, замовник висловлює свій намір купити нерухомість і підписати відповідний договір купівлі-продажу квартири. Виконавець за завданням замовника зобов`язується надати визначений договором комплекс послуг, пов`язаних з придбанням об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . в договорі передбачено також, забезпечення його виконання, а саме: замовник передає виконавцю певну суму в розмірі 10000 доларів США, а виконавець організовує її схоронність. У випадку відмови від продажу до 15.03.2023 року вищевказаного об`єкта з вини власника нерухомості, гарантійна сума в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 400 000 грн., повертається виконавцем. Як компенсаційні витрати покупця у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 200 000 грн., додатково сплачуються продавцем у разі відмови.

Покупцем була передана виконавцю гарантійна сума в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 400 000 грн.

Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності по частині кожному, що підтверджується копією договору дарування та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Договором про надання послуг був встановлений термін виконання зобов`язань сторін, а саме: до 15.03.2023 року. В порушення досягнутих домовленостей, продавець відмовився від продажу нерухомого майна позивачу. В той же час гарантійна сума в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно 400 000 тис. грн., відповідачем ФОП ОСОБА_6 , як виконавцем за договором про надання послуг повернута позивачу не була.

Нотаріусом був укладений проект попереднього договору купівлі-продажу між покупцем та продавцем, однак в обумовлений час відповідачі для підписання договору до нотаріуса не з`явились. Гарантійна сума позивачу, відповідачем ФОП ОСОБА_6 в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 400 000 грн., не повернута. Компенсаційні витрати покупця у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 200 000 гривень, які додатково сплачуються продавцем у разі відмови, інші відповідачі теж кошти позивачу не повернули.

Позивач намагався вирішити в досудовому порядку всі спірні питання, однак відповідачі гарантійну суму так і не повернули, а в подальшому ні на дзвінки, ні на листування не відповідали.

19.12.2023 позивачем була направлена вимога до відповідачів про повернення та сплату грошових коштів визначених договором. Вимога залишилась без відповіді, а грошові кошти повернуті не були.

Всупереч вимогам Договору відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відчужили об`єкт нерухомості без відома позивача та не сплатили належну позивачеві суму заборгованості в розмірі 200 000 грн.

Окрім того, позивачем на виконання умов договору надано переписку з відповідачами в мобільному додатку «Телеграм». Зазначена переписка є підтвердженням того, що між сторонами існують договірні зобов`язання та договір виконувався позивачем належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості. (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України визначено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Ч. 2 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимоги його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги те, що відповідач ФОП ОСОБА_6 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання умов договору, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з ФОП ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 400 000 грн. є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення грошових коштів з розмірі 200 000 грн. солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають, зокрема, з договорів (ч. 2 ст. 509, п. 1) ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи те, що 23.02.2023 р. між ОСОБА_3 та відповідачем ФОП ОСОБА_6 був укладений договір про надання послуг № 204358/20-4, яким визначено умови даного договору, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даних договорів.

Однак, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з яких позивач просить стягнути в солідарному порядку суму заборгованості взагалі не були стороною даного договору, тому у суду немає жодних підстав вважати що між позивачем та вказаними особами досягнуто умов даного договору, узгоджено вартість оплати послуг позивача, строк виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Відповідно до ч. 3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Суд не приймає до уваги надану позивачем переписку в мобільному додатку «Телеграм», так як надана переписка не підтверджує факту договірних відносин та наявності грошових зобов`язань між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене суд не вбачає жодних підстав для солідарного стягнення грошових коштів з розмірі 200 000 грн. з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 533 ЦКУ визначено, що грошове зобов`язання має буди виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

На підставі вищезазначеного, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 6000 грн. 00 коп., тобто із відповідача ФОП ОСОБА_6 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі пропорційно задоволених позивних вимог в сумі 4000 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 257, 258, 526, 530, 512, 625, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 400 000 (чотириста тисяч гривень), що є еквівалентом 10000 доларів США.

В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 4000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського Апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 11.11.2024.

Суддя О.Б. Тиханський