УХВАЛА

04 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 523/10351/21

провадження № 61-1328св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

третя особа - Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на постанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Комлевої О. С., Вадовської Л. М., Сєвєрової Є. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд встановити факт проживання як чоловіка та дружини без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 з листопада 2010 року до 07 січня 2021 року; визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частини квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частини квартири АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у червні 2010 року позивачка ОСОБА_1 познайомилася з ОСОБА_4 . У листопаді 2010 року позивачка ОСОБА_1 переїхала жити до ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_3 . Після смерті матері ОСОБА_4 у липні 2012 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом переїхали жити до квартири ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де вони проживали до жовтня 2017 року, а потім переїхали до спільної квартири АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 03 березня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Полішук Г. П. із заявою про прийняття спадщини та 23 березня 2021 року Суворовська державна нотаріальна контора повідомила, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно отримати рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року позов задоволено. Встановлено факт проживання як чоловіка та дружини без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 з листопада 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 21,2 кв. м. Визнано за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 44,8 кв. м. Визнано за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на автомобілю Chevrolet Lacetti 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з огляду на докази та показання свідків у судовому засіданні, суд дійшов висновку про проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2010 року до дня смерті ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи що сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за час спільного проживання спільно ним користувалися, витрачаючи кошти на харчування, сплату комунальних послуг, ремонт та облаштування житла, піклувались та турбувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки і проживали як чоловік та дружина. Що стосується майна, пред`явленого ОСОБА_1 до поділу по праву спільної часткової власності, то судом встановлено факт придбання цього майна під час проживання сторін однією сім`єюбез державної реєстрації шлюбу, а з огляду на це питання позивачки про визнання права власності підлягає задоволенню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір, понесений в суді апеляційної інстанції, в розмірі 18 387,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження набуття спільного майна, а також проживання з ОСОБА_4 як чоловіком, ведення з ним спільного бюджету, господарства та побуту, а також спільної праці.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 20 січня 2024 року із застосуванням засобів поштового зв`язку подала касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 подала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Також представником заявника подано клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції заявник посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, вказавши, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-148цс12, від 08 червня 2016 року у справі № 6-2253цс15 та у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 544/1274/16-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 04 вересня 2019 року у справі № 751/3021/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, посилається на пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України як на підставу для скасування оскаржуваної постанови.

Касаційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанції є незаконною та підлягає скасуванню за таких обставин: суд вирішив спір сторін без залучення у справу осіб, прав яких стосується ухвалене рішення, а саме доньок спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є спадкоємцями першої черги за законом; суд не взяв до уваги те, що відповідачка не спростувала вказаний позивачкою період з листопада 2010 року до 07 січня 2021 року, під час якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перебували у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю; суд не врахував, що на майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного кодексу України; та насамкінець суд не врахував та вважав недопустимими такі докази, як покази свідків та письмові пояснення свідків, а саме сусідів за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

У травні 2024 року ОСОБА_2 подала до суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , пославшись на законність та справедливість постанови Одеського апеляційного суду, від 01 листопада 2023 року, просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін. Одночасно з цим клопотала про поновлення їй строку на подачу відзиву на касаційну скаргу.

Частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_2 про поновлення їй строку на подачу відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для його продовження.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 24 січня 2024 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2024 року поновлено строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема заявнику запропоновано надати докази сплати судового збору у розмірі 23 608,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року, після усунення недоліків касаційної скарги, задоволено клопотання ОСОБА_1 та відстрочено сплату судового збору за подання та розгляд її касаційної скарги у розмірі 11 804,00 грн до закінчення касаційного провадження; відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано із Суворовського районного суду м. Одесиматеріали цивільної справи № 523/10351/21; надано учасникам справи строк для подання відзиву.

У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 523/10351/21.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року справу № 523/10351/21 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Короткий зміст заяви про відмову від позову

18 листопада 2024 року позивачка ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» із заявою, в якій просить прийняти відмову від її позову до ОСОБА_2 , третя особа - Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без державної реєстрації шлюбу, про визнання права власності. Просить визнати нечинними заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року і закрити провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Вказане клопотання позивачки мотивоване тим, що заявлені нею позовні вимоги є неефективними.

Також у своїй заяві ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , зазначили, що передбачені ЦПК України наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі відомі та зрозумілі.

Одночасно з цим просила вирішити питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні відповідної касаційної скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Частинами першою-третьою статті 206, пунктом 6 частини першої статті 409 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі (частина друга статті 408 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Частиною другою статті 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на те, що ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 розпоряджаючись своїми процесуальними правами на власний розсуд, подала заяву про відмову від позову, така заява підлягає задоволенню, провадження у справі - закриттю, а заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року та постанова Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року - визнанню нечинними.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічні положення закріплені в частині четвертій статті 7 Закону України «Про судовий збір», яка встановлює підстави та порядок повернення судового збору.

За подання касаційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 11 804 грн, а оплату залишку 50 відсотків судового збору просила відстрочити до ухвалення судового рішення.

Ухвалою від 13 березня 2024 року Верховний Суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 та відстрочив сплату судового збору за подання та розгляд касаційної скарги у розмірі 11 804 грн до закінчення касаційного провадження.

З огляду на те, що на цей момент ОСОБА_1 не доплатила відстрочену суму судового збору, клопотання про повернення 50 відсотків сплаченого судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 142, 206, 255, 408, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , третя особа - Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без державної реєстрації шлюбу, про визнання права власності.

Закрити провадження у справі № 523/10351/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без державної реєстрації шлюбу, про визнання права власності.

Визнати нечиннимизаочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 523/10351/21.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , про повернення 50 відсотків сплаченого судового збору відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник
Судді: І. Ю. Гулейков
Б. І. Гулько
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець