КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/3319/23 Головуючий у 1 інстанції Цукуров В.П.
Провадження №22-ц/824/8880/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року про відмову ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Майорко Тетяни Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про поновлення запису про інше речове право та визнання договору оренди недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ТОВ Агрофірма«Білоцерківська» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Майорко Т.О., ТОВ «Агротрейд-2000» про поновлення запису про інше речове право та визнання договору оренди недійсним.

Крім цього, позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд заборонити: органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права оренди, права суборенди, іншого речового права щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0011; ОСОБА_1 та ТОВ «Агротрейд-2000» здійснювати користування земельною ділянкою та вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» користуватися земельною ділянкою кадастровий номер :01:030:0011.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права оренди, права суборенди, іншого речового права щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:030:0011. В іншій частині заявлених вимог по забезпеченню позову було відмовлено

08 серпня 2023 року представником позивача подано заяву, у якій останній просив суд позов ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Майорко Т.О., ТОВ «Агротрейд-2000» про поновлення запису про інше речове право та визнання договору оренди недійсним залишити без розгляду

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2023 року позов ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Майорко Т.О., ТОВ «Агротрейд-2000» про поновлення запису про інше речове право та визнання договору оренди недійсним було залишено без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л.А., подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 15 000,00 гривень. Заяву мотивовано наступним.

21.04.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Марценюк Л.А. укладено договір про надання правової допомоги. 15.05.2023 між адвокатом та клієнтом складено Акт виконаних робіт (наданих послуг) № 1, відповідно до якого за надання послуг Клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 15 000,00 гривень, з яких 10000,00 гривень гонорар адвоката за надані послуги, а 5000,00 гривень гонорар успіху, у відповідності до п. 4.2. Договору.

Під час розгляду справи позивачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що виключає можливість зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Дії позивача свідчать про зловживання процесуальними правами. Так, звернення з позовом безумовно є суб`єктивним правом сторони. Однак, потрібно враховувати і принцип заборони суперечливої поведінки. Фактично подання позову позивач використовував виключно для того, щоб перешкоджати ОСОБА_1 та ТОВ «Агротрейд-2000» користуватися спірною земельною ділянкою. Також позивач подавав клопотання про витребування доказів, заяву про зміну предмету позову. Розуміючи безпідставність та необґрунтованість свого позову, неможливості у судовий спосіб перешкоджати використання відповідачами ОСОБА_1 та ТОВ «Агротрейд-2000» спірної земельної ділянки, позивач і подав заяву про залишення позову без розгляду.

Тобто, дії позивача свідчать про наявність суперечливої поведінки, де з одного боку він вчиняв процесуальні дії, подавав процесуальні документи, однак, зрозумівши безпідставність таких дій, подав заяву про залишення позову без розгляду. Таким чином, вчинення суперечливих дій та подання заяви про залишення позову без розгляду є необґрунтованими діями позивача, більше того, зловживаннями процесуальними правами.

Внаслідок процесуальних дій позивача ОСОБА_1 понесла судові витрати як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, а тому відповідно до основних принципів процесуального права, має правомірні очікування щодо їх компенсації внаслідок дій позивача, які фактично є відмовою від позову, внаслідок його необґрунтованості та безпідставності. У зв`язку з вищенаведеним просить суд врахувати суперечливу поведінку позивача, визнати такі дії необґрунтованими, та вирішити питання про компенсацію судових витрат ОСОБА_1

20.09.2023 року за аналогічних підстав представник відповідача ТОВ «Агротрейд-2000» адвокат Косяк В.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» на користь ТОВ «Агротрейд-2000» понесені судові витрати у розмірі 16 000,00 гривень

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року у задоволенні заяв представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Л.А. та представника відповідача «Агротрейд-2000» адвоката Косяк В.М. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись даним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л.А. подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає її такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального характеру.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки ухвалою від 06 вересня 2023 року позов було залишено без розгляду суд першої інстанції зобов`язаний був вирішити питання про судові витрати понесені, відповідачем, ухваливши додаткове рішення по справі. Позивачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що виключає можливість суду на зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на зазначене, суду першої інстанції були надані належні і допустимі докази понесених судових витрат ОСОБА_1 , а відповідно обов`язком суду було вирішити питання їх стягнення з позивача.

В доводах апеляційної скарги адвокат Марценюк Л.А. зазначає, що дії позивача є суперечливими, з огляду на те, що з одного боку він подавав позов і процесуальні документи, однак подав заяву про залишення позову без розгляду.

Внаслідок процесуальних дій позивача, ОСОБА_1 понесла судові витрати, а тому просила їх стягнути з позивача на її користь.

Відзивів на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

У судове засідання, призначене на 30 жовтня 2024 року, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Майорко Тетяни Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про поновлення запису про інше речове право та визнання договору оренди недійсним.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2023 року позов ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Майорко Т.О., ТОВ «Агротрейд-2000» про поновлення запису про інше речове право та визнання договору оренди недійсним було залишено без розгляду за заявою позивача.

12 вересня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Марценюк Л.А. до суду першої інстанції було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просив стягнути з позивача 15 000,00 гривень судових витрат по справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви Марценюк Л.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з недоведеності необґрунтованих дій позивача товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська». Звернення товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не свідчать про зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у разі необґрунтованих дій позивача, таких як зловживання процесуальними правами, виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача. Саме по собі звернення позивача до суду за захистом порушеного права не може свідчити про зловживання процесуальними правами, а дії, направлені на захист свого права, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодування понесених витрат на правову допомогу.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Разм із цим, залишення заяви без розгляду у зв`язку з відмовою від позову - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 741/1681/17 Верховний Суд зазначив, що законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст.142 ЦПК України). При цьому звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, а добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист. Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивачів, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивачів, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17 (провадження № 61-6076св21) зазначив, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Так, матеріалами справи встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» про забезпечення позову у даній справі, забороненоорганам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права оренди, права суборенди, іншого речового права щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:030:0011.В іншій частині заявлених вимог по забезпеченню позову відмовлено.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 31.05.2023 року.(том 1 а.с. 41)

19.05.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л.А. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву. (том 1 а.с. 145-174)

23.05.2023 представником позивача - адвокатом Салюк Л.В. подано до суду першої інстанції відповідь на відзив представника відповідача ОСОБА_1 ( том 1 а.с. 44-67).

30.05.2023 представник адвокат Салюк Л.В. подала до суду першої інстанції заяву про зміну позовних вимог та нову редакцію позовної заяви. (том 1 а.с. 93-99)

31 травня 2023 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 29.06.2023 р. (том 1 а.с. 100)

12.06.2023 року представник відповідача ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000»- адвокат Косяк В.М. надіслав на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відзив на позовну заяву (том 1 а.с. 112-131)

29.06.2023 року представник відповідача ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000»- адвокат Косяк В.М. подав до суду першої інстанції заперечення проти прийняття заяви ТОВ «Агрофірма «Білоцерківська» про зміну позовних вимог. (том 1 а.с. 133-134)

03 серпня 2023 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву ТОВ «Агрофірма «Білоцерківська» про уточнення предмету позову прийнято до розгляду, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву до 06.09.2023 р. (том 1 а.с. 175-176)

21.08.2023 року представник відповідача ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000»- адвокат Косяк В.М. надіслав на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відзив на уточнену позовну заяву (том 1 а.с. 185-210)

08.08.2023 року директор ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» - С.О. Шавшин подав до суду першої інстанції заяву про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що на спірній земельній ділянці відсутній врожай 2023 року, яка була задоволена місцевим судом 06 вересня 2023 року.

12.09.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л.А., через систему «Електронний суд», подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а представник відповідача ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» - адвокат Косяк В.М. подав аналогічну заяву 20.09.2023 року.

Із заяв про ухвалення додаткового рішення у справі вбачається, що представники відповідачів посилаються на те, що необґрунтованість дій позивача ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» полягає у пред`явленні безпідставного та необґрунтованого позову.Зазначали, що подання позову позивач використовував виключно для перешкоджання відповідачам користуватись спірною земельною ділянкою.

Поряд із цим, представниками відповідачів не надано доказів, підтверджуючих, що позивач діяв недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Крім того, матеріали справи не містять доказів та постановлених судом ухвал в порядку Глави 9 «Заходи процесуального примусу» щодо зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами, чи неправильних дій позивача при звернення до суду з вказаним позовом.

Тому, вирішуючи вимоги заяв відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Агротрейд-2000», про компенсацію здійснених ними витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачами витрати на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують та зводяться до суперечливого тлумачення норм процесуально права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованої ухвали суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року про відмову ухвалити додаткове рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А