Справа № 761/5278/20
Провадження № 6/761/258/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

за участі:

заінтересованої особи: ОСОБА_1

представника заінтересованої особи: Буртового М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва матеріали заяви ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №761/5278/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022р. по цивільній справі 761/5278/20, позов ОСОБА_2 (далі по тексту заявниця/стягувач) до ОСОБА_1 (далі по тексту заінтересована особа/боржник) про стягнення аліментів задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2020р. та до 25 квітня 2021р.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2022р. рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022р. залишено без змін.

Відтак, вказане рішення набрало законної сили.

22 листопада 2022р. Шевченківським районним судом м. Києва видано стягувачу виконавчий лист відносно боржника.

У липні 2023р. заявник через підсистему «Електронний суд» звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва зі заявою про виправлення помилки у виконавчому листі та видачу дублікату виконавчого листа.

Вимоги заяви обгрунтовано тим, що, на переконання заявниці, судом було допущено помилку в виконавчому листі, в частині зазначення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання, а саме: зазначено помилково як «Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом усього періоду на який присуджені платежі» замість вірного «три роки», оскільки період на який присуджені платежі закінчився 25 квітня 2021р. Крім того, заявниця зазначає, що оригінал виконавчого листа було втрачено, оскільки 14 грудня 2023р. державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу та направлено на адресу реєстрації стягувача: АДРЕСА_1 , однак з 25 листопада 2022р. стягувач перебувала на території Румунії, а квартира за зазначеною адресою належить на праві власності боржнику, який стверджує, що на вказану адресу не надходило жодних документів, в тому числі і оригіналу виконавчого листа.

З огляду на викладене, заявниця просила суд задовольнити подану заяву.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2023р. заяву призначено до розгляду в судове засідання.

В судовому засіданні 20 жовтня 2023р. до матеріалів справи долучено подану до суду боржником розписку від 25 травня 2023р., підписану ЕЦП стягувача ОСОБА_2 , по тексту якої зазначено, що заявницею отримано від боржника суму у розмірі 100000,0 грн, на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022р. Також зазначено, що будь-яких матеріальних претензій до боржника стосовно виконання вказаного рішення стягувач не має, оскільки боржник добровільно його виконав.

05 березня 2024р. судом скеровано запит стягувачу щодо отримання відомостей чи було заявницею направлено зазначену розписку, із накладеним кваліфікованим електронним підписом боржнику ОСОБА_1 , та чи виконано останнім рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022р. по цивільній справі №761/5278/20, однак станом на час розгляду справи, відповідь на адресу суду на вказаний запит не надійшла.

20 травня 2024р. до суду представником боржника подано заперечення на вказану заяву, у яких сторона просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі. Свою позицію сторона боржника мотивує тим, що жодних помилок при видачі дублікату виконавчого листа не було допущено, оскільки предметом позову було стягнення періодичних платежів у вигляді аліментів, а також, на переконання боржника, заявницею не доведено факту втрати оригіналу виконавчого листа. Крім того, по тексту своїх заперечень сторона боржника просила визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із добровільним виконанням рішення суду боржником.

В судовому засіданні боржник та представник боржника заперечували щодо задоволення заяви з підстав, викладених у поданих до суду запереченнях.

Інші учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому документі та видачу дубліката виконавчого листа, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено судом, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022р., яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2022р., по цивільній справі 761/5278/20, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2020р. та до 25 квітня 2021р.

22 листопада 2022р. Шевченківським районним судом м. Києва видано стягувачу виконавчий лист відносно боржника.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо вимоги заявниці про виправлення помилки у виконавчому листі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Помилками є описки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, помилки у написанні складних чисел тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, наприклад: написання прізвищ та імен, адреси, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Виконавчий лист у справі №761/5278/20, виданий з дотриманням вимог чинного законодавства про виконавче провадження. Будь-які правові підстави для виправлення помилки у виконавчому листі та зазначення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даної заяви в частині виправлення описки з підстав її необґрунтованості.

Щодо вимоги заявниці про видачу дублікату виконавчого листа суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023р. по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 25 вересня 2015р. за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023р. по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, в обґрунтування факту втрати оригіналу виконавчого листа заявниця посилалась на те, що 14 грудня 2022р. головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 6 ч. 4 ст 4 Закону України «Про виконавче провадження», та направлено на адресу реєстрації стягувача: АДРЕСА_1 , однак з 25 листопада 2022р. остання перебуває на території Румунії, отже оригінал виконавчого листа втрачено, проте, до поданої до суду заяви не надано доказів втрати виконавчого листа під час пересилки із Органу ДВС на адресу стягувача (звернення стягувача до органу державної виконавчої служби, відповідь органу ДВС, тощо).

Суд звертає увагу заявника, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018р. у справі № 2515/739/2012, від 24 жовтня 2018р. у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020р. у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020р. у справі № 1003/6035/12, які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

З огляду на викладене, враховуючи наведені правила Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, щодо обов`язковості направлення постанови про повернення оригіналу виконавчого документа стягувачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також відсутність дій стягувача щодо отримання вказаних відомостей в органі ДВС, суд вважає недоведеним факт втрати оригіналу виконавчого листа під час пересилання.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015р. «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили».

Заявницею не надано суду доказів того, що розписка про отримання нею 100000,0 грн від боржника на виконання рішення суду у даній справі та відсутність будь-яких матеріальних претензій до останнього стосовно виконання вказаного судового рішення, у зв`язку із добровільним його виконанням, яка підписана заявницею ЕЦП, та надана до суду боржником, втратила свою чинність на час розгляду справи.

Таким чином, оскільки заявницею не надано належних доказів щодо втрати оригіналу виконавчого листа - видача його дубліката може призвести до подвійного стягнення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

Крім того, суд не вбачає підстав для розгляду заяви боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, про яку зазначено по тексту заперечень, в межах розгляду заяви стягувача про виправлення помилки у виконавчому листі та видачі його дублікату, оскільки це є процесуально недопустимим, так як для подачі вказаної заяви і її розгляду передбачений інший процесуальний порядок.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд вважає, що представником заявника не доведено факту втрати оригіналу виконавчого документу та наявність підстав для виправлення помилки у виконавчому листі, що свідчить про відсутність правових підстав для видачі його дублікату та виправлення помилки, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 433, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №761/5278/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 27 травня 2024р.

Суддя: