Справа № 314/3491/24
Провадження № 2-о/314/127/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Швець О.В.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи №314/3491/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановив:

Короткий виклад обставин справи.

ОСОБА_1 08.08.2024 (вх.№10334/24-Вх) через свого представника, адвоката Зіменко О.В., звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із письмовою заявою, у якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 травня 2004 року за реєстровим №1578 та витягу про реєстрацію права власності Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за номером витягу №6311685 від 25.01.2005 року.

Заява обґрунтована, зокрема тим, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Вільнянськ Запорізької області, та відповідно до паспорту громадянина України, виданого 17.06.2012 року, ПІБ заявника вказано, як « ОСОБА_1 », на арк.2 паспорту на російській мові вказано як « ОСОБА_1 ». Реєстраційний номер облікової картки платника податків присвоєно як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до свідоцтва про народження, складеного 13.11.970 року, на російській мові « ОСОБА_1 » народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Вільнянськ, його батьками зазначено « ОСОБА_3 », матір`ю « ОСОБА_4 ».

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 20.06.2012 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вільнянського РУЮ Запорізької області, складеного на українській мові: ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками зазначено ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_6 .

Відповідно до військового квитка, виданого 30.06.2023 року ВЧ НОМЕР_1 , прізвище, ім`я та по-батькові заявника зазначено, як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до військового квитка, виданого 27.10.1988 року Вільнянським районним військкоматом, ПІБ заявника на російській мові вказано, як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть батька заявника, виданого 05.03.2002 року відділом ДРАЦС Вільнянського РУЮ, « ОСОБА_5 » помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть матері заявника, « ОСОБА_7 » померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про одруження батьків заявника, складеного 27.11.1965 року на російській мові: « ОСОБА_3 » одружився із « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу батьків заявника, виданого 09.01.1997 року: « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » розірвали шлюб.

Бабусі заявника - ОСОБА_9 рішенням Вільнянської міської ради народних депутатів від 14.04.1992 №64 надано дозвіл на будівництво на належній їй земельній ділянці гаражу.

Рішенням Вільнянського районного суду від 10 января (мовою оригіналу) 1961 року №2-84, по справі за позовом « ОСОБА_10 к ОСОБА_11 о признании права собственности на домовладение» (мовою оригіналу), за позивачем визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Також, записи про родину заявника з прізвищем « ОСОБА_12 » містяться у домовій книзі.

07 травня 2004 року заявник отримав у спадок, після смерті батька ОСОБА_13 , житловий будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Вільнянською державною нотаріальною конторою Запорізької області, який належав ОСОБА_9

Проте, у свідоцтві про право на спадщину за законом прізвище заявника зазначено, як « ОСОБА_14 ».

Таке пояснюється тим, що при первинному отриманні паспорту громадянина України, прізвище заявника було вказано, як « ОСОБА_15 ».

Разом із тим, на аркуші 7 у паспорті громадянина України заявника міститься відмітка про зміну паспорту 24.12.2015 року. Таким чином, при отриманні первинно паспорту громадянина України прізвище заявника до 24.12.2015 року було вказано як « ОСОБА_15 », а після зміни паспорту та приведенням у відповідність прізвище заявника вказано, як «ПЛЕТЕНЬ».

При зверненні, на початку 2024 року, до нотаріуса для укладення правочину дарування, приватним нотаріусом Чепець О.С. на ім`я заявника ОСОБА_1 надано відповідь на звернення від 01.02.2024 року за №98/01-16, та роз`яснено необхідність звернення до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: «…для посвідчення договору дарування частки у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , необхідні документи: паспорт громадянина України, РНОКПП та інші. Проте, документом, що посвідчує право власності на частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Вільнянською держнотконторою 07 травня 2004 року, витяг про реєстрацію права власності ОП ЗМБТІ, видані на ім`я « ОСОБА_16 ». Документом, що посвідчує особу заявника є паспорт громадянина України, виданого на ім`я « ОСОБА_17 », у зв`язку із чим вбачаються розбіжності.

За наведених обставин, просить суд задовольнити заяву у повному обсязі.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Швець О.В.(а.с. 51).

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 52).

Позиція сторін по справі.

Заявник, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Однак, 07.10.2024 (вх.№ 13784/24-Вх) від представника заявника, адвоката Зіменко О.В., надійшла письмова заява, у якій остання просить проводити розгляд даної справи за відсутності заявника та представника заявника, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. Однак, 24.09.2024 (вх.№ 12734/24-Вх) від неї надійшла письмова заява, у які остання просить проводити розгляд даної справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст.223 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , який 17.08.2012 виданий громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9-14).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, за реєстровим № 1578, виданого 07 травня 2004 року, державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори, Вільнянського району, Запорізької області, стверджується, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 є « ОСОБА_14 » син, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентиф.№ , що мешкає АДРЕСА_4 (а.с.39).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за номером витягу №6311685 від 25.01.2005, в якому зазначено, що право власності на об`єкт нерухомого майна - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 станом на 25.01.2005 року зареєстровано за « ОСОБА_14 » на підставі свідоцтва про право на спадщину №1578 від 07.05.2004, виданого Вільнянською нотаріальною конторою (а.с. 40).

Мотиви прийняття рішення та висновки суду.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як зазначено у постанові Верховного Суду № 320/948/18 від 10.04.2019 року у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Суд враховує у якості консультативних роз`яснення, викладені у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», за змістом якого при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені унаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Також суд приймає до уваги роз`яснення, викладені у листі Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Так, вбачається, що помилка у написанні прізвища у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 07 травня 2004 року за реєстровим №1578 та витязі про реєстрацію права власності Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за номером витягу №6311685 від 25.01.2005 року («Плєтєнь» замість вірного - « ОСОБА_12 ») є результатом технічної помилки при оформленні тексту документу, виданого 07 травня 2004 року, державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори, Вільнянського району, Запорізької області, за реєстровим № 1578.

Згідно з ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Отже суд зазначає, що факт належності вказаних правовстановлюючих документів заявнику стверджується співпадінням інших особистих даних, зазначених у інших документах, наданих заявником, а саме паспорті громадянина України, ідентифікаційному коді, які додані до матеріалів справи та у яких збігається прізвище, ім`я та по батькові, проте у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 07 травня 2004 року за реєстровим №1578 та витязі про реєстрацію права власності Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за номером витягу №6311685 від 25.01.2005 року не вірно зазначено прізвище (« ОСОБА_18 » - у свідоцтві та витягу, «Плетень» - у паспорті громадянки України), що у свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять достатню інформацію для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

При цьому, суд враховує, що метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права власності на житлового будинку, при цьому у іншому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа заявник не має можливості, остільки вирішення питання приведення його у відповідність можливе лише у судовому порядку.

З врахуванням наведеного, а саме встановлення та підтвердження належними доказами факту належності заявнику зазначеного документа, заява підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі.

Згідно ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.3,10,258,259,263-265,293-294,315,319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого у АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 травня 2004 року за реєстровим №1578 та витягу про реєстрацію права власності Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за номером витягу №6311685 від 25.01.2005 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 );

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 );

Текст судового рішення складено 07.10.2024 року.

Суддя Ольга Валеріївна Швець

07.10.2024