Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2041/24
Номер провадження2/711/1063/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання: Шульга А.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача-адвоката: Гнатюк А.І.

представника відповідача - за дорученням: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гнатюк Анастасія Іванівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю. Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 . В свідоцтві про народження в графі «мати» зазначена ОСОБА_4 .

07 липня 1978 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що 16 травня 2011 року було зроблено актовий запис № 7.

16 квітня 1987 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що 20 січня 2011 року було зроблено відповідний актовий запис № 1.

24 серпня 1996 року між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (з одного боку) та ОСОБА_9 (з іншого боку) було укладено договір за яким було проведено обмін квартири ( АДРЕСА_1 ) на будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 належали по 31/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що з цього часу ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 проживають разом у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_3 , мати (дружина), вітчим (чоловік).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_11 , про що 16 вересня 2002 року зроблено запис за № 2348.

06 листопада 2003 року державним нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори Фіщук С.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкування 31/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що після смерті матері ОСОБА_1 та ОСОБА_8 продовжили підтримувати родинні стосунки та проживати в будинковолодінні однією сім`єю, як падчерка та вітчим, мали спільний бюджет, спільний побут, допомагали одне одному, несли спільні обов`язки щодо утримання майна.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 .

Після смерті ОСОБА_8 приватним нотаріусом Фіщук С.О. було відкрито спадкову справу № 69659403.

08 вересня 2022 року інформаційним листом № 224/01-16 приватним нотаріусом Фіщук С.О. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що остання не має доказів родинних відносин з померлим ОСОБА_8 та було рекомендовано звернутись до суду.

Встановлення факту родинних відносин та проживання однією сім`єю необхідне ОСОБА_1 для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , оскільки, родичів, а отже, спадкоємців у померлого немає.

24 травня 2023 року Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі № 711/49/23 було задоволено частково заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гнатюк Анастасія Іванівна, заінтересована особа: Приватний нотаріус Фіщук Сергій Олексійович про встановлення факту родинних відносин та проживання однією сім`єю. Встановлено факт, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 є вітчимом та падчеркою.

Встановлений юридичний факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є падчеркою та вітчимом не дають нотаріусу права видати свідоцтво про право на спадщину.

Вказує, що у відповідь на адвокатський запит КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради 26 жовтня 2023 року надали інформацію № 5363/26. Зазначивши при цьому, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 було заключено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який підписано 12.12.2008 року громадянкою ОСОБА_1 .

У відповідь на адвокатський запит КП «Черкаська служба чистоти» 26 жовтня 2023 року надали інформацію № 374, зазначивши при цьому, що споживачем послуг є ОСОБА_1 відповідно до договору про надання послуг № 4177.

У відповідь на адвокатський запит ПАТ «Черкасиобленерго» 20 листопада 2023 року надали інформацію № 8996/03/2023, зазначивши при цьому, що споживачем послуг з 18.06.2019 року є ОСОБА_1 на підставі договору про користування електричною енергією для населення № 8-16-050 від 18.06.2010 року.

Зазначає, що з наведених відповідей вбачається, що хоч частина будинку і розповсюджувалася на різних співвласників, питання забезпечення будинковолодіння комунальними послугами, в якому проживала сім`я, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , займалася саме позивач.

Також, для забезпечення належних житлово-побутових умов проживання родини, у 2008 році ОСОБА_1 було проведено заміну всіх міжкімнатних дверей. У 2010 році родиною повністю замінено систему водопостачання та водовідведення у спільному будинковолодінні. У вересні 2011 року спільними зусиллями сім`ї було проведено ремонт покрівлі. Замовленням послуги та прийомом роботи займався ОСОБА_8 . Також, у 2013 році для облаштування прибудинкової території родиною було придбано та замовлено доставку на щебінь. У 2015 році родиною було проведено ремонт системи водопостачання. Замовленням послуги та прийомом роботи займався ОСОБА_8 .

За таких обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 з 1997 року і по 2016 рік проживали однією родиною, мали спільний побут, вели спільне господарство, несли тягар утримання нерухомого майна.

Наразі ОСОБА_1 вимушена звернутись до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю для оформлення свого спадкового майна.

Просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (падчерки) та померлого ОСОБА_8 (вітчима) з 24.08.1996 року по день смерті останнього, а саме, по ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

18 березня 2024 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

08 липня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , яка діє в інтересах Черкаської міської ради, надала Відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що обставини, вказані в позовній заяві, а саме заключення договорів на оплату комунальних послуг, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу з 2007 року до часу відкриття спадщини усталені відносини, які притаманні сім`ї.

Натомість, у позовній заяві позивачка не надала належних, достатніх та достовірних доказів постійного проживання однією сім`єю із померлим ОСОБА_12 , зокрема, не зазначено яким чином вони вели спільний бюджет та господарство та не надано відповідних доказів цьому.

Додані позивачкою докази не підтверджують факт спільного проживання з 2007 року однією сім`єю так як підтверджують лише факт утримання співвласником належної йому частки в праві спільної часткової власності, що свідчить про правовідносини які виникають між співвласниками, а не членами однієї сім`ї. А отже, не є достатнім доказом їх спільного проживання, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Просить повністю відмовити у задоволенні позову.

08 липня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

08 липня 2024 року через систему «Електронний суд» адвокат Гнатюк А. І., яка діє в інтересах позивача, надала Відповідь на Відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.

Адвокат Гнатюк Анастасія Іванівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Зазначила, що Придніпровським районним судом м. Черкаси розглядалася справа № 711/49/23 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та проживання однією сім`єю. В тій справі були зібрані всі докази, що заявниця дійсно проживала зі своїм вітчимом однією сім`єю все своє життя. Позивачка зареєстрована в будинку з 1997 року, і там було не просто утримання майна, а систематична діяльність родини на поліпшення свого матеріального становища. По справі № 711/49/23 судом було встановлено факт, що ОСОБА_1 є ОСОБА_13 . Враховуючи факт спільного проживання однією сім`єю вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Також зазначила, що, дійсно, ОСОБА_1 зверталася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин в окремому провадженні та рішенням суду було лише встановлено факт, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є вітчимом та падчеркою та в решті вимог було відмовлено. В даній заяві були процесуальні порушення з боку заявниці, а тому дане рішення нею не оскаржувалося. В зв`язку з цим, вона звернулася до суду в позовному провадженні та залучила вже в якості відповідача Черкаську міську раду.

Представник Черкаської міської ради за дорученням ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_16 та покійний ОСОБА_8 дійсно проживали однією сумєю, як батько та дочка. Свідок вказує, що він і не здогадувався, що вони є нерідними. Сім`я ця була дуже позитивною. Він цю родину знає біля 20 років, вони проживали разом однією сім`єю з мамою позивачки та з бабусею.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою позивачки, вона проживають один до одного через паркан. В 90-х роках позивачка разом з мамою та покійним ОСОБА_18 переїхали мешкати за цією адресою. Ще колись там проживав син. Потім з ОСОБА_19 вони перевезли до себе бабусю. Свідок була вхожою в їхній будинок, пила з ними чай, сім`я ця була дуже доброю. Свідок, навіть спочатку думала, що ОСОБА_8 є рідним батьком позивачки.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та вивчивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 . Батьками записані ОСОБА_20 та ОСОБА_4 (а.с. 15).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 13 вересня 2022 року, 07 липня 1978 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1192. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 4 від 13 вересня 2022 року, ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб 16 квітня 1987 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_4

24 серпня 1996 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 укладено Договір міни частини будинку на квартиру (а.с. 34).

Відповідно до п. 1 Договору, ОСОБА_9 обміняла належну їй на праві приватної власності 31/50 частину жилого будинку з належними частинами надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 на квартиру, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» №1809118 від 24 жовтня 2003 року, будинок за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Дублікату договору міни №6752 від 03.10.1996 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , розмір частки 31/100 (а.с. 41).

Також, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 429932 від 21 січня 2006 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 є власниками земельної ділянки площею 576,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на території Черкаської міської ради.

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 36).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом №2-1825 від 06 листопада 2003 року (номер спадкової справи 124/03) спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її дочка ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з 31/100 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с. 37).

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 (а.с. 38).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69968163 від 08 вересня 2022 року зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_8 за № 69659403, номер у нотаріуса 65/2022, Приватний нотаріус Фіщук С.О. (а.с. 40).

Як вбачається з Листа Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу № 224/01-16 від 08.09.2022, наданого ОСОБА_1 , відповідно до якого, з наданих документів для оформлення спадкових прав після ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що ОСОБА_1 не не має доказів родинних відносин з померлим гр. ОСОБА_8 . Внаслідок зазначеного неможливо видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки остання не надала докази родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

24 травня 2024 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/49/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Гнатюк Анастасія Іванівна, заінтересована особа: Приватний нотаріус Фіщук Сергій Олексійович про встановлення факту родинних відносин та проживання однією родиною задоволено частково. Встановлено факт, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є вітчимом та падчеркою. В іншій частині відмовлено (а.с.7-9).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

З роз`яснень абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7від 30травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічні роз`яснення викладені у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 зі змінами, внесеними згідно із Законами України, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Отже, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , нотаріусу необхідно надати документ, який підтверджує родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем.

У випадку відсутності будь-якого документа, необхідного для видачі свідоцтва про право на спадщину, або виявлення помилки в поданих документах, у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснюєтья право на звернення до суду за визнанням факту родинних чи інших відносин з спадкодавцем.».

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, судом необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У абзаці 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статті 3 СК України).

У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

З урахуванням наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що в даному випадку, необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є доведеність факту їхнього спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж із 2010 року по день смерті.

Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 року в справі №205/7584/16-ц.

Згідно показів свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_15 проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Також, позивачкою в якості доказів подано, зокрема, Договір на вивезення твердих побутових відходів від 12.03.2012 на ім`я ОСОБА_1 ; Договір на постачання електричної енергії (18.06.2010 по 01.01.2019) ім`я ОСОБА_1 ; Акт прийому передачі № 021 від 24.01.2008 (доставка міжкімнатних дверей - 1 шт.); Рахунок-фактура 2 шт.; Акт прийому передачі № 34 (ремонт покрівлі - 30 м.2) - на ім`я ОСОБА_8 за 2011 рік; Акт прийому передачі № 34 (заміна віконного блоку - 4 шт. ) - на ім`я ОСОБА_8 за 2013; Товарний чек на щебінь на ім`я ОСОБА_8 за 2013; Акт № 23- Ремонт системи водопостачання на ім`я ОСОБА_8 за 2015.

На думку суду, в судовому засіданні доведено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 (падчерки) та померлого ОСОБА_8 (вітчима) за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 в позовній заяві просить встановити факт проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_8 з 24.08.1996 року по день смерті останнього, тобто, по ІНФОРМАЦІЯ_4 рік.

Відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень СК України, цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року.

Отже, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

Постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11, ухваленою за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, сформульовано правову позицію щодо визначення ознак сім`ї при встановленні наявності чи відсутності фактичних шлюбних стосунків та визначено, що положення частини другої статті 3 СК України стосуються лише офіційно зареєстрованих шлюбів. Встановлення факту проживання однією сім`єю у період до 01 січня 2004 року не передбачено Кодексом законів про шлюб та сім`ю України.

А тому, суд не знаходить підстав для встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_8 саме з 24 серпня 1996 року.

На підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_8 по день його смерті, оскільки, їхні відносини мали характер сімейних та були пов`язані зі спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.

Оскільки, в інший спосіб встановити зазначений факт неможливо, від його встановлення залежить виникнення у позивача права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , позов підлягає частковому задоволенню, а саме, встановленню факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (падчерки) та померлого ОСОБА_8 (вітчима) з ІНФОРМАЦІЯ_6 по день смерті останнього, а саме, по ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 76-84, 141,142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 316,321, 1216-1218, 1268, 1296-1299 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю - задоволити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (падчерки) та померлого ОСОБА_8 (вітчима) з ІНФОРМАЦІЯ_6 по день смерті останнього, а саме, по ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Решті відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2024 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб