Справа № 167/563/24
Номер провадження 2/167/249/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій учасників справи.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на те, що 06 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4734928 про надання споживчого кредиту (далі Договір, Кредитний договір). Зазначає, що вказаний Договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Вказує, що Кредитний договір укладено на таких умовах: суму кредиту - 8000 грн, строк кредиту - 30 днів, дата повернення кредиту - 06 жовтня 2021 року.

Представник позивача вказує, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № НОМЕР_1 .

Зазначає, що відповідно до п. 1.5. Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується відповідно до таких умов. У межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Вказує, що 06 жовтня 2021 року відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору. Таким чином, на підставі п. 4.3 Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

Зазначає, що 21 червня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 21-06/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором.

Представник позивача вказує, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 26240 грн, з яких: 8000 грн тіло кредиту та 18240 грн нараховані відсотки. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України відповідачу на встановлену суму заборгованості за Кредитним договором за період з 05 січня 2022 року по 20 травня 2024 року нараховано також 3% річних у розмірі 1867,71 грн та інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по квітень 2024 року у розмірі 7452,16 грн.

Враховуючи вищенаведене, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 35559,87 грн, з яких: 8000 грн сума кредиту, 18240 грн проценти за користування кредитом, 7452,16 грн інфляційні втрати, 1867,71 грн три відсотки річних та судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,41 грн та 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася. 07 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» надіслала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила судове засідання проводити у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв/клопотань до суду не подавав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 12 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Витребувано у акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 06 вересня 2021 року на дану платіжну картку банком-емітентом якої є акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» у сумі 8000 грн від товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»().

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 04 липня 2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання розгляд справи відкладено на 13 год 30 хв 21 серпня 2024 року.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 21 серпня 2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання розгляд справи відкладено на 13 год 30 хв 18 вересня 2024 року.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 18 вересня 2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання розгляд справи відкладено на 13 год 30 хв 08 жовтня 2024 року.

Судом на офіційному вебсайті судової влади України двічі розміщувалось оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 13 год 30 хв 18 вересня 2024 року та на 13 год 30 хв 08 жовтня 2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом установлено, що 06 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту № 4734928. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Сума кредиту становить 8000 грн (п. 1.3. Договору). Строк кредиту 30 днів (п. 1.4. Договору).

Відповідно до п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % вдень та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Знижена процентна ставка 0,01 % в день застосовується відповідно до таких умов. Якщо споживач в межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору,а у випадку пролонгації до дати пролонгації (не включно) буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється сама на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо споживач є учасником програми лояльності - розмір зниженої процентної ставки зазначений в Договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо споживач не є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для споживача. (п. 1.5.2 Договору).

Згідно з п. 1.7., 1.7.1., 1.7.2. Кредитного договору орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24079,41 % річних; за зниженою ставкою 3,71 % річних.

Відповідно до п. 1.8, 1.8.1., 1.8.2. Кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Кредитного договору складає: за стандартною ставкою 12560 грн; за зниженою ставкою 8024 грн.

Обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом погодженого строку, та що товариство та споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені Договором (п. 1.9 Кредитного договору).

Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № НОМЕР_1 , або іншої платіжної карти клієнта, реквізити якої наданні споживачем з метою отримання кредиту (п. 2.1 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п.п. 2.4, 2.5 Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4. Договору, якщо міжсторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2. (пп. 4.2.1 4.2.4.) Договору або; в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 4.3.2) Договору.

Пунктом 4.3. Договору - передбачений порядок автопролонгації строку кредиту.

Згідно з пп. 4.3.1. Договору - сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп. 4.2.2.-4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Підпунктом 4.3.2. Договору передбачено, що споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп. 4.3.1. Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п. 4.2. Договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пп. 6.1.1 Договору.

Договір № 4734928 про надання споживчого кредиту від 06 вересня 2021 року містить зазначення про підписання його одноразовим ідентифікатором «С604293, 06.09.2021 17:19:07 / ОСОБА_1 /».

Відповідач ОСОБА_1 разом з Кредитним договором підписав електронним підписом Додаток № 1 до цього договору, а саме: Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена повна інформація про строки та умови кредитування за Кредитним договором, в тому числі, порядок пролонгації договору, порядок обчислення відсотків за користування кредитом.

Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «Привабанк» від 24 червня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 на яку 06 вересня 2021 року здійснено переказ коштів на суму 8000 грн.

З відповіді товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Контрактовий дім» від 29 червня 2022 року встановлено, що товариством 06 вересня 2021 року о 17:20 успішно здійснено переказ коштів за платіжною операцією № 987601441 на картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 8000 грн.

21 червня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 21-06/2022.

Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу фактор ТзОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Авентус Україна» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до акта прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу № 21-06/2022 від 21 червня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги по боржникам в кількості 1093, загальна сума простроченої заборгованості становить 30500289,16 грн.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21-06/2022 від 21 червня 2022 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 26240 грн, з яких: 8000 грн заборгованість за основною сумою боргу та 18240 грн заборгованість за відсотками.

Згідно карти обліку договору (розрахунок заборгованості), заборгованість відповідача за Кредитним договором № 4734928 від 06 вересня 2021 року становить 26240 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8000 грн, сума заборгованості за процентами 18240 грн.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань за Договором № 4734928 про надання споживчого кредиту від 06 вересня 2021 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу та процентами.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 06 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний Договір № 4734928 про надання споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора: С604293, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 8000 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 30 календарних дні, стандартна процентна ставка 1,90 % в день, знижена процентна ставка 0,01 % вдень).

Первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» відступило своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», згідно Договору факторингу № 21-06/2022 від 21 червня 2022 року.

Відтак, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним ним Договором № 4734928 про надання споживчого кредиту від 06 вересня 2021 року.

Відповідач ОСОБА_1 як сторона кредитного договору, погодив передбачену у п. 4.3. Договору можливість автопролонгації строку кредиту у випадку наявності у позичальника на дату закінчення строку кредиту заборгованості, обумовивши максимальний строк пролонгації 90 днів поспіль.

Свобода договору дозволяє сторонам визначати особливі (не типові) умови врегулювання правовідносин з дотриманням загальних вимог, необхідних для чинності договору (ст. 203 ЦК України)

Умови договору щодо автопролонгації не суперечать вимогам ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки є чіткими, дозволяють спрогнозувати позичальнику наслідки неповернення боргу в межах 30 днів, і крім того, дозволяють позичальнику скористатися зниженою процентною ставкою у разі сплати боргу в межах пролонгованого строку кредитування.

За даними картки обліку ОСОБА_1 не повернув кредит по закінченні 30 днів, тому пролонгація строку кредитування була правомірною, а отже є правомірним нарахування позивачем передбачених статтею 1048 ЦК України процентів упродовж 120 днів за ставкою 1,9 % в день.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних і допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» він не надав, суд доходить переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8000 грн та сумою заборгованості за процентами в розмірі 18240 грн (8000 х 1,9% : 100% = 152 грн процентів за день х 120 днів = 18240 грн) необхідно задовольнити.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 05 січня 2022 року по 20 травня 2024 року в розмірі 1867,71 грн та інфляційних втрат за період з лютого 2022 року по квітень 2024 року, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відтак, позивач має право вимагати 3% річних лише за період з 05 січня 2022 по 23 лютого 2022 року (50 днів).

Нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання за цей період розраховується наступним чином: сума заборгованості 26240 грн х 3% = 787,2 : 365 = 2,16 грн х 50 днів прострочення. Отже розмір 3 % річних становить 107,80 грн.

При розрахунку розміру інфляційних втрат, суд враховує методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць, викладених у п. 25-26 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19.

Так, враховуючи, що прострочення відповідача у лютому 2022 року тривало з 1-го по 23-е число, тобто 23 дні, що становить більше півмісяця (> 15 днів), та з урахуванням математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, заокруглюється до одного місяця.

Відтак, за неповний місяць прострочення відповідача у лютому 2022 року нараховується інфляційна складова боргу, виходячи з індексу інфляції у лютому 2022 року. Таким чином, розмір інфляційних втрат у лютому 2022 року складає 419 грн (101,6 % (індекс інфляції у лютому 2022 року ) х 26240 грн (сум заборгованості): 100) - 26240 грн (сума заборгованості).

З урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 % річних в розмірі 107,80 грн та інфляційні втрати в розмірі 419,84 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,41 грн).

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,41 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 35559,87 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 26767,64 грн, що становить 75,27 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1823,04 грн.

Разом з цим, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

За змістом положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Судом встановлено, що 07 липня 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В. укладено договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 (далі по тексту - Договір) Предметом цього договору є надання адвокатом клієнту правової допомоги, інформації, юридичної допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Встановлення обставин справи, збір та аналіз доказів та документів, формування правової позиції, складення та подання позовних заяв, клопотань, заяв, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано Звіт про надання правової допомоги від 20 травня 2024 року, відповідно до якого адвокат Крюкова М.В. надала позивачу такі послуги на виконання Договору: збір та аналіз доказів, документів для подання позовної заяви, складання позовної заяви у цій справі, подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта.

Крім того, стороною позивача надано рахунок на оплату послуг адвоката, де зазначено вартість наданих адвокатом послуг, зокрема, збір та аналіз доказів, документів для подання позовної заяви 3000 грн, складання позовної заяви 6000 грн, подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта 1 000 грн.

Копією платіжної інструкції № 4919 від 20 травня 2024 року підтверджується, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило адвокату Крюковій М. В. гонорар у розмірі 10000 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу відповідачем суду не подавалося.

Таким чином, ураховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» задоволено частково (75,27%), а тому з ОСОБА_1 в користь позивача необхідно стягнути 7527 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280, 284, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 4734928 про надання споживчого кредиту від 06 вересня 2021 року в розмірі 26767 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 64 копійки, з яких: 8000 (вісім тисяч) гривень сума кредиту, 18240 (вісімнадцять тисяч двісті сорок) гривень проценти за користування кредитом, 107 (сто сім) гривень 80 копійок 3 % річних та 419 (чотириста дев`ятнадцять) гривень 84 копійки інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 1823 (одна тисяча вісімсот двадцять три) гривні 04 копійки судового збору та 7527 (сім тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 08 жовтня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, .

Представник позивача: Крюкова Марина Володимирівна, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай