Справа № 296/8325/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Сороки І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1. 25.08.2023 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач), в якому просив:

1) стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5200 доларів США, що в еквіваленті становить 190 156,72 грн. у рахунок повернення боргу за розпискою від 16.06.2023;

2) стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 пеню у розмірі 89 373,66 гривень за розпискою від 16.06.2023.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що 16.06.2023 позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США на строк до 30.06.2023. У разі порушення взятих на себе зобов`язань позичальник зобов`язувався сплатити позикодавцеві пеню у розмірі 1 % від суми за кожен день прострочення. 23.08.2023 позивачем відповідачу надіслано письмову вимогу про повернення боргу в повному обсязі, протягом 5 днів з моменту отримання відповідного поштового відправлення. Однак, у зв`язку з неповерненням позичених коштів, позивач звернувся до суду.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 21.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/8325/23, яку призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

2.2. 22.02.2024 представник позивача подав через канцелярію суду оригінал розписки від 16.06.2023 та просив розгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача.

2.3. 22.02.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі №296/8325/23 та призначено до судового розгляду.

2.4. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви, судової повістки та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованими листами з повідомлення про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, які було повернуто на адресу суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.21-22, 25-26, 33-34).

2.5. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

2.6. Враховуючи, вжиття судом заходів повідомлення відповідача про розгляд справи, передбачених процесуальним законом, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 16.06.2023 ОСОБА_2 склав розписку про отримання в борг від ОСОБА_1 суми у розмірі 5 000 доларів США. Зобов`язувався повернути 5 200 доларів США до 30.06.2023, що стверджується оригіналом розписки від 16.06.2023, що складена відповідачем (а.с.29).

3.2. 02.08.2024 ОСОБА_1 підготував письмову вимогу про повернення боргу за договором позики, яку направив ОСОБА_2 23.08.2024, що підтверджується копією поштової квитанції (а.с.10-12).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

4.2. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

4.3. Згідно частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей того ж роду та такої ж якості.

4.4. Статтею 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

4.5. Крім того, частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

4.6. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

4.7. Згідно правил частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

4.8. За змістом статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2023 сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу в борг кошти в розмірі 5 000 доларів США, зі строком повернення - "до 30.06.2024" у розмірі 5 200 доларів США, що стверджується складеною відповідачем розпискою.

5.2. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

5.3. Враховуючи положення частини другої статті 1047 ЦК України суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору позики, укладення якого підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою відповідача від 16.06.203, яка засвідчує факт отримання ОСОБА_2 коштів в розмірі 5 000 доларів США в борг від ОСОБА_1 .

5.4. Суд звертає увагу, що договір позики є двостороннім правочином та після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

5.5. В постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц зазначено, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити у грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

5.6. Валюта боргу це грошові одиниці, в яких обчислена сума зобов`язання (що дозволяє визначити його ціннісне значення). У свою чергу, під валютою платежу розуміються грошові кошти, які є засобом погашення грошового зобов`язання і в яких повинне здійснюватися його фактичне виконання. За загальним правилом при наявності «валютного застереження», тобто визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Інші правила визначення суми платежу можуть встановлюватися, зважаючи на прямий припис в частині другій статті 533 ЦК України, тільки договором, законом чи іншими нормативно-правовими актами (постанова Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 755/9348/15-ц, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19).

5.7. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц викладено правовий висновок про те, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

5.8. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

5.9. Встановивши, що сторони у розписці визначили валютою позикового зобов`язання долар США та звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив суд стягнути заборгованість за договором позики у доларах США в гривневому еквіваленті станом на 16.08.2023, суд виходить з того, що виконання договірного зобов`язання з повернення позики має здійснюватися в іноземній валюті з визначенням гривневого еквіваленту належних до стягнення сум.

5.10. Враховуючи наявність у позивача (кредитора) оригіналу боргової розписки від 16.06.2023, що свідчить про невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення позивачу позичених у нього грошових коштів у розмірі 5 200 доларів США в обумовлений сторонами строк, тобто до 30.06.2023, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 5 200 доларів США.

5.11. Зі змісту розписки від 16.06.2023, судом встановлено, що позичальник зобов`язався сплатити позикодавцеві у разі порушення строку повернення позики пеню у розмірі 1 % від суми за кожен день прострочення. Станом на 16.08.2023 розмір пені становить 89 373,66 грн., яка була нарахована за період 01.07.2023-16.08.2023.

5.12. Вказана сума нарахованої пені обчислюється наступним чином: 5 200 доларів США станом на 30.06.2023 - 190 156,72 грн х 1% =1 901,56 х 47 днів (термін прострочення з 01.07.2023-16.08.2023) = 89 373,66 грн.

5.13. За вказаних обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно вимог частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку ыз задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 795 грн 31 коп.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 200 (п`ять тисяч двісті) доларів США, що в еквіваленті становить 190 156 (сто дев`яносто тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 72 копійки та пеню в розмірі 89 373 (вісімдесят дев`ять тисяч триста сімдесят три) гривні 66 копійок у рахунок повернення боргу за розпискою від 16.06.2023.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 795 (дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять) грн. 31 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП

Суддя Олена РОЖКОВА