УХВАЛА

07 червня 2024 року

м. Київ

справа № 208/4068/23

провадження № 61-7793ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі судді Івченко Т. П., від 17 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лопатіної М. Ю., від 21 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця,

заінтересовані особи: начальник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кім Альона Вадимівна, ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення начальника Заводського відділу державної виконавчої служби (далі - Заводський ВДВС) у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Одеса) у виконавчому провадженні (далі - ВП) № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 208/2621/16, виданого 24 червня 2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про накладання штрафу від 14 квітня 2023 року.

Скарга мотивована тим, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

24 червня 2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано виконавчий лист, на підставі якого Заводським ВДВС 07 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Постановою начальника Заводського ВДВС від 14 квітня 2023 року на

ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі у розмірі 19 864,21 грн за наявну заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Скаржник зазначає, що його вини в утворенні заборгованості зі сплаті аліментів немає, оскільки державний виконавець володів інформацією щодо того, де він отримує дохід та в якому розмірі, проте жодних заходів з примусового виконання рішення, не було здійснено.

Згідно з інформацією, наявній в АСВП, запит до Податкової служби про РНОКПП або серію (за наявності) та номер паспорту, джерела та/або суми доходів та розміри утриманого податку з доходів перед виникненням заборгованості зі сплати аліментів, державним виконавцем здійснено 21 листопада 2019 року. Наступний запит до Податкової служби держаним виконавцем здійснено 29 липня 2022 року, тобто через 2 роки та 8 місяців, що є порушенням вимог частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 224 від 28 квітня 2022 року, він призваний на військову службу під час мобілізації, в особовий період та направлений для походження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , про що ТЦК та СП повідомив державного виконавця.

Зазначає, що внаслідок неналежного виконання державним виконавцем своїх обов`язків, виникла заборгованість, а тому вважає, що підстави для накладення на нього штрафу відсутні.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову про накладення штрафу від 14 квітня 2023 року, винесену начальником Заводського ВДВС Кім А. В., в межах ВП № НОМЕР_2, з підстав наявної заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, на боржника ОСОБА_1 , у розмірі 19 864,21 грн визнано неправомірною та скасовано.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року апеляційну скаргу Заводського ВДВС залишено без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року залишено без змін.

23 травня 2024 року засобами поштового зв`язку Заводський ВДВС подав касаційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження)вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на зібрані у справі докази того, що у боржника виникла заборгованість із сплати аліментів на дитину з листопада 2021 року, а тому у розумінні положень статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту прав дитини, начальником Заводського ВДВС було винесено постанову про накладання штрафу, яка насамперед обумовлена стимулом для сплати аліментів на утримання дитини відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду за результатами розгляду скарги на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Судами встановлено, що із 07 листопада 2017 року на виконанні Заводського ВДВС перебуває ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 208/2621/16, виданого 24 червня 2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Заводського ВДВС від 21 березня

2023 року, звернуте стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Вказана постанова державного виконавця від 21 березня 2023 року не була направлена за місцем отримання боржником доходу - військової частини, де ОСОБА_1 отримував виплати, як військовослужбовець.

В подальшому, 14 квітня 2023 року, начальником Заводського ВДВС винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 19 864,21 грн, у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, яка станом на 26 квітня 2023 рік становить 103 578,57 грн і виникла за період з листопада 2021 року по квітень 2023 рік.

При зверненні із запитами щодо наявності доходів у боржника, державним виконавцем здійснювалися запити із зазначенням даних боржника, зокрема, його податкового номеру/серія (за наявності) та номеру паспорта, за якими ОСОБА_1 не обліковується як фізична особа, платник податків та інших обов`язкових платежів.

Натомість, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, за період з вересня по грудень 2021 рік та з січня по вересень 2022 рік ОСОБА_1 , будучи офіційно працевлаштованим, мав офіційний дохід зі сплатою податків.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статті 195 СК України врегульовано порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), та вказано, що

розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20% суми заборгованості з сплати аліментів (абзац 1 частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Встановивши, що державний виконавець не вчинив всіх необхідних дій, спрямованих на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, зокрема протягом тривалого періоду часу не проводилась перевірка майнового стану боржника та його доходів, не здійснювалось звернення стягнення на заробітну плату боржника, який був офіційно працевлаштований, як це передбачено вимогами діючого законодавства, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що наданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів не узгоджується із приписами статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», а його відповідність фактичним даним, які слугували для винесення оскаржуваної постанови, Заводським ВДВС не доведена.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при розгляді скарги ОСОБА_1 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року у цивільній справі № 208/4068/23.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников