Провадження № 2/205/5035/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Кірсанова А.В. через систему «Електронний суд» направила до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану позовну заяву, яка надійшла до суду 07.11.2024 року.

08.11.2024 року представник позивача адвокат Кірсанова А.В. через систему «Електронний суд» направила до суду заяву про доручення до матеріалів справи докази відправлення копії позовної заяви з додатками для приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір це грошова сума, яку сплачує особа, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), правовідносин, з яких він виник, і предмету позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Представник позивача посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.10.2022 року в рамках справи № 743/1481/21, провадження № 61-7362св22, як на підставу звільнення позивача від сплати судового збору.

У постанові Верховного Суду № 743/1481/21 від 19.10.2022 року Касаційним цивільним судом вказано про постанову Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 643/2870/18 і про те, що при стягненні за виконавчим написом нотаріуса боржник не позбавлений права на захист своїх прав. Стягнення провадиться в рамках виконавчого провадження, яке дозволяє боржнику користуватися правом захисту, в тому числі судового. Предметом позову в таких справах є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Таким чином, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, в даній справі Верховний Суд зазначив, що позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню щодо стягнення заборгованості з нього за кредитним договором, укладеним 25.03.2021 року між ним та банком, за умовами якого позивач отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 57 397 грн.

Так, у даній справі позов пред`явлено до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», право вимоги у якого виникло не на підставі договору фінансового кредиту, який укладено між позивачкою та АТ «Альфа-Банк», а у зв`язку з переходом до відповідача права вимоги на підставі договору факторингу.

Тому, посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 19.10.2022 року у справі № 743/1481/21 суддя до уваги не приймає, оскільки у спірних правовідносинах позивачем оскаржується виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, а не сам кредитний договір чи його складові частини, жодна із сторін кредитного договору не оскаржила його, а спір виник через дії правонаступника стягувача при задоволенні своїх прав про стягнення заборгованості.

Так, згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 року справа № 757/40852/17, провадження № 61-3024св21, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Предметом спору у позовній заяві ОСОБА_1 є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

В постанові Верховного Суду від 12.08.2020 року у справі № 638/6060/18, Касаційним цивільним судом зазначено, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 в справі №761/24672/15-ц вказано, що у статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Разом з тим у частині 3статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року справа № 757/40852/17, провадження № 61-3024св21, зазначив, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц, «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника.

Суддя також зауважує, що у позовній заяві не зазначено, яке саме право позивача, як споживача кредитної послуги, було порушено при вчиненні оспорюваного виконавчого напису.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису, в тому числі на договорі споживчого кредитування, не є втручанням у права споживача, які випливають з такого договору, а позов про визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є позовом про оскарження нотаріальної дії, а не про захист прав споживача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник саме на підставі правовідносин, які регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про нотаріат», а не положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Окрім того, Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено такого способу захисту прав споживачів, як визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Так, у постанові Верховного Суду від 24.02.2022 року по справі № 336/7773/21, предметом розгляду якої були саме вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ВС вказав, що позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з вчиненням його з порушенням законодавства, не є спором пов`язаним з захистом прав споживачів. Враховуючи відсутність спору щодо захисту прав споживачів та наявність спору, пов`язаного із обставинами виконавчого провадження, позивач звертаючись до суду з вказаним позовом, має сплачувати судовий збір.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що вимоги позивача пов`язані з порушенням його прав як споживача фінансових послуг, а тому судовий збір за подання позову до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню має бути сплаченим позивачем на загальних підставах.

Враховуючи ставки судового збору, визначені ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. на наступні реквізити:

Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Нов.р/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0004633

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ленінський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані, та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору та її копії для сторін по справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 1 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Федотова В.М.

.