РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3361/24

07 листопада 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач у поданій позовній заяві покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 .

До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3 , входять земельні ділянки, належні спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на землю РВ № 064938 від 29.03.2000 року.

Відповідно до заповіту, вчиненого спадкодавцем ОСОБА_3 від 28.04.2017 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мащанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, остання заповіла належну їй на праві власності земельну частку (пай) своєму онуку ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , спадкоємці, які мають право на обов`язкову часку у спадщині, відсутні. На даний час має намір оформити спадщину, однак у позасудовому порядку цього зробити не може, оскільки, пропустив встановлений законом шестимісячний строк для її прийняття.

Зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки про існування заповіту, вчиненого на його користь, їй стало відомо лише нещодавно. Після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію заповіту та державний акт на землю йому передали родичі, які проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 три місяці.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Артерчук Л.В. не з`явилися, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позовних вимог та просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Судом встановлено, що згідно до заповіту від 28 квітня 2017 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мащанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, зареєстрованого в реєстрі за № 25, ОСОБА_3 заповіла все належну їй на праві приватної власності земельну частку (пай) своєму онукові ОСОБА_1 (позивачу у справі).

Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.07.2017 року, виданим виконавчим комітетом Мащанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, серії НОМЕР_1 .

Таким чином встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Родинність їх стосунків доводиться свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 від 22.06.1983 року, в якому його матір`ю зазначена ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 02.10.1982 р.), свідоцтвом про народження матері позивача ОСОБА_8 , в якому її матір`ю зазначена ОСОБА_3 (серія НОМЕР_4 від 12.06.1962 р.).

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки належні спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 064938 від 25.10.2004 року.

На час відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом із нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2 (відповідач у справі) та члени його сім`ї, що підтверджується довідкою Малолюбашанської сільської ради № 168/03 від 28.08.2024 р.

Відповідач ОСОБА_2 подав письмову заяву, в якій не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивачу.

Приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дідовець А.Г. 16.08.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 78029821 від 16.08.2024 р., № 7953771 від 07.11.2024 р. вбачається, що спадкодавцем ОСОБА_3 вчинявся заповіт, посвідчений 28.04.2017 року секретарем Мащанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, зареєстрований в реєстрі за № 25, спадкова справа на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач має намір оформити спадщину, однак свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримати не має можливості у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття.

Разом з тим, судом встановлено, що у визначений законом строк позивач спадщини не прийняв з об`єктивних причин, які пов`язані з непереборними, істотними труднощами, що виникли для нього, у зв`язку з тим, що про існування заповіту, вчиненого спадкодавцем на його ім`я, позивачу не було відомо.

Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року, у справі № 565/1145/17, висловлено правову позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнається у тому числі необізнаність спадкоємців про наявність заповіту.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту, вчиненого на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 нотаріусом не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини та відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

За наведених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, вважає причини пропуску позивачем строку звернення за прийняттям спадщини поважними і відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначає йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07 листопада 2024 року.

Суддя: Р. М. Снітчук