Провадження № 2-о/686/307/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Козубович А.Т.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Розсошанська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , видане Хмельницькою районною державною адміністрацією 20 лютого 1998 року, запис у реєстровій книзі №1 за реєстровим номером №13 від 20.02.1998 року, яке було видано на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця є вдовою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала прізвище у зв`язку з одруженням, змінивши ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

На підставі рішення виконкому Хмельницької районної ради народних депутатів №120 від 17.10.1991р., у 1998 році заявницею одноосібно було приватизовано будинок АДРЕСА_1 , і Хмельницькою районною державною адміністрацією 20 лютого 1998 року видано свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок на прізвище заявниці ОСОБА_1 .

02 лютого 1998 року, під час заміни паспортів з радянського зразка на паспорт громадянина України зразка 1994 року заявницю документовано паспортом на прізвище ОСОБА_1 .

Маючи намір розпорядитись належним будинком, заявниця була позбавлена такої можливості, у зв`язку з різним написанням прізвища у правовстановлюючому документі-свідоцтві про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та паспортному документі, що зумовило звернення до суду.

Сторони до суду не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за відсутності. Заінтересована особа вимоги заяви визнала повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню.

Заявниця є вдовою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала прізвище у зв`язку з одруженням, змінивши ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

На підставі рішення виконкому Хмельницької районної ради народних депутатів №120 від 17.10.1991р., у 1998 році заявницею одноосібно було приватизовано будинок АДРЕСА_1 , і Хмельницькою районною державною адміністрацією 20 лютого 1998 року видано свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок на прізвище заявниці ОСОБА_1 .

02 лютого 1998 року, під час заміни паспортів з радянського зразка на паспорт громадянина України зразка 1994 року заявницю документовано паспортом на прізвище ОСОБА_1 .

Маючи намір розпорядитись належним будинком, заявниця була позбавлена такої можливості, у зв`язку з різним написанням прізвища у правовстановлюючому документі-свідоцтві про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та паспортному документі.

Відповідно до ст.294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (частина перша статті 316 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт належності заявниці правовстановлюючого документу підтверджується письмовими поясненнями, зібраними у справі доказами, зокрема, даними по господарського обліку, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належності земельної ділянки під будинком АДРЕСА_1 заявниці та іншим.

Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправити зазначені помилки та внести відповідні зміни у свідоцтво про право власності на житло у досудовому порядку є неможливим, встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації права власності.

При ухвалені судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ст.294 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 200, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , видане Хмельницькою районною державною адміністрацією 20 лютого 1998 року, запис у реєстровій книзі №1 за реєстровим номером №13 від 20.02.1998 року, яке було видано на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 червня 2024 року.

Суддя З.А. Чевилюк