Справа № 308/7876/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів : Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2023 року у складі судді Придачука О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що 29 березня 2018 року біля 17 год. 35 хв. поруч з будинком АДРЕСА_1 він зупинив належний йому на праві власності транспортний засіб автомобіль марки Мерседес Бенц Е320CDI, 2007 р.в., д.н.з НОМЕР_1 . Через 10 хв. ОСОБА_2 намагаючись припаркувати свій автомобіль марки Мерседес Бенц, ATEGO 1523, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись на автомобілі заднім ходом не розрахував відстань і допустив зіткнення з його автомобілем внаслідок чого той отримав механічні пошкодження: деформовано кришку багажника, відлущення лакофарбового покриття, тріснув ліхтар багажника, вмятину та відсколи декоративного обрамлення кришки багажника, відлущення фарби заднього бампера. На місце пригоди прибула патрульна поліція та склала відповідний протокол. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного дослідження від 12 квітня 2018 року №6 виконаного експертом ОСОБА_3 вартість відновного ремонту транспортного засобу становить 10079,15 грн. Окрім матеріальної шкоди на зазначену суму йому завдано відповідачем моральної шкоди, розмір якої оцінює в сумі 7000 грн., а також він змушений був понести витрати по складанню висновку експерта в сумі 175,80 грн. що підтверджується квитанцією № .

У подальшому позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив залучити до участі у справі у якості співвідповідача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та стягнути солідарно з ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на його користь 10079,15 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди, 7000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати у розмірі 1585,40 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , у відшкодування майнової шкоди 500,00 (п`ятсот грн. 00 коп.) грн., та у відшкодування моральної школи 4000,00 (чотири тисячі 00 грн. ) грн., а також судові витрати у розмірі 792,70 (сімсот дев`яносто дві грн. 70 коп.) грн.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 , страхове відшкодування у розмірі 9579,15 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять грн. 15 коп.) грн., а також судові витрати у розмірі 792,70 (сімсот дев`яносто дві грн. 70 коп.) грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" просить скасувати рішення в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 , страхового відшкодування у розмірі 9579,15 грн. та ухвалити в даній частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у зв`язку із пропуском позивачем встановленого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку, у страховика відсутній обов`язок з виплати страхового відшкодування на підставі п.п. 37.1.4 п.37.1 цього Закону. Окрім того, вказує, що суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, не врахував, що на страховика покладено обов`язок відшкодувати оцінену шкоду, а саме витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, та за вирахуванням податку на додану вартість.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Шпуганич Василь Петрович просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

ОСОБА_2 та представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в судове засідання не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 9579,15 грн. В іншій частині рішення суду не оскаржено та не переглядається судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування" (далі - Закон № 85/96-ВР)).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону №85/96-ВР.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону №85/96-ВР в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV).

Відповідно до вимог статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2018 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_2 в м. Ужгород, вул. Українська, 8, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», р.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки Мерседес», р.н.з НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП України і обмежено усним зауваженням.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/049175 від 13 червня 2017 року.

Вказаним полісом установлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, а саме визначено страхову суму у розмірі 100 000 гривень, франшиза 500 гривень, строк дії полісу до 12 червня 2018 року.

02 квітня 2018 року ОСОБА_2 було подано до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомлення про ДТП, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 12 квітня 2018 року №6, виконаного експертом Закарпатського НДКЦ ОСОБА_3 , вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки «Mercedes-Benz E320 CDI», 2007 року випуску, бірюзового кольору, державний р/н Республіки Словаччини «КЕ978IJ», номерне позначення кузова * НОМЕР_3 * складає 10079,15 грн. разом з ПДВ.

Згідно квитанції № ПАТ «Комінвестбанк» від 03 квітня 2024 року за вказану товарознавчу експертизу позивачем на рахунок Закарпатського НДКЦ сплачено 175,80 грн.

Відповідно до аварійного сертифікату №20/11/20 від 20.11.2020 вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Mercedes-Benz E320CDI», р.н. НОМЕР_1 , розрахованого на підставі копії «Висновку експертного дослідження №6» становить 5582,63 грн.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог у оскаржуваній частині, апелянт як у суді першої, так і апеляційної інстанцій посилається на те, що позивачем пропущено річний строк для звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України №1961-IV підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к, зазначила, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону №1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. Крім цього, у підпункті 37.1.3 пункту 37.1. статті 37 Закону №1961-IV передбачено іншу підставу для відмови у відшкодуванні - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Отже, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, а також встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу позивача.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром матеріальної шкоди, який підлягає стягненню із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь позивача.

Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що страховик несе обмежену відповідальність, та відшкодовує оцінену шкоду з урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Відтак, страховик зобов`язаний сплатити потерпілому вартість відновлювального ремонту із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з апелянта, виходив із визначеної у висновку експертного дослідження від 12 квітня 2018 року №6, виконаного експертом Закарпатського НДКЦ Безик Ю.Ю., вартості відновлювального ремонту.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює висновок експертного дослідження від 12 квітня 2018 року №6, виконаного експертом Закарпатського НДКЦ Безик Ю.Ю., оскільки при визначенні вартості відновлювального ремонту у ньому не було розраховано коефіцієнт фізичного зносу, а відтак відхиляється колегією суддів.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що при визначенні шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу позивача, слід виходити із вартості відновлюваного ремонту із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (у сумі 5582,63 грн.), визначеної у аварійному сертифікаті №20/11/20 від 20.11.2020, заперечень щодо якого позивачем не надавалося.

Відповідно до ч. 1 п. 1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру страхового відшкодування, який підлягає стягненню з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», слід змінити з 9579,15 грн. до 5582,63 грн.

Керуючись статями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2023 року змінити, зменшивши страхове відшкодування, яке підлягає стягненню з акціонерного товариства «Страхова компанія "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_1 з 9579,15 грн. на 5582,63 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 06 листопада 2024 року.

Головуючий :

Судді: