Справа № 373/1584/24
Провадження № 2/373/787/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судового засідання Мороз В.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача-адвокат Столітній М.М. в інтересах ТОВ ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 5968286 від 27.09.2022 у загальному розмірі 64545,50 грн, яка складається з суми кредиту в розмірі 16300,00 грн, суми процентів за користування кредитом у розмірі 48245,50 грн; судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5968286. Згідно умов якого сума кредиту (загальний розмір) складає 16300,00 грн, строк кредиту 360 днів; дата повернення кредиту (22.09.2023) вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього Договору; стандартна процентна ставка становить 1.99 % в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 16300,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, про що свідчить довідка ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування коштів.

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором щодо відповідача ОСОБА_1 .

Станом на день звернення з позовом до суду заборгованість за кредитним договором № 5968286 від 27.09.2022 складає 64545,50 грн, з яких сума кредиту - 16300,00 грн, сума процентів за користування кредитом - 48245,50 грн.

Ухвалою суду від 22.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.08.2024. Відповідачу було запропоновано протягом 10 днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву оформлений з додержанням вимог ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 13.08.2024 за клопотанням представника позивача-адвоката Столітнього М.М. витребувано докази від АТ КБ «ПриватБанк».

10.09.2024 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

19.09.2024 на виконання ухвали суду про витребування доказів на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли зазначені докази.

10.10.2024 позивач та представник позивача-адвокат Столітній М.М. до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені таке.

27.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5968286 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.3, п.1.4 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 16300,00 гривень, строк кредиту - 360 днів.

Згідно з п. 1.5.1, 1.5.2 договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, тощо. Знижена процента ставка становить 0,597 % в день.

Відповідно до п. 1.8.1 договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору склала за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 133073,20 грн, за зниженою ставкою 126261,43 грн.

Кредит надається клієнту у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок споживача (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється відповідно до графіку платежів (п. 5.1 договору).

Аналогічні умови договору містяться в паспорті споживчого кредиту, який доданий до позову.

Випискою з карткового обліку (розрахунку заборгованості) за період з 27.09.2022 по 24.09.2023 підтверджується зарахування 27.09.2022 відповідачу ОСОБА_1 коштів у сумі 16300,00 грн.

Також листом АТ КБ «ПриватБанк» від 19.09.2024, що надана на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, підтверджено, що 27.09.2024 на ім`я ОСОБА_1 було здійснено переказ коштів на суму 16300,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладеного договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором, в тому числі щодо боргу відповідача ОСОБА_1 .

Пунктом 3.1 Договору факторингу № 25.09/23-Ф передбачено, що загальна сума прав вимоги, що відступається за договором становить 96 386 943,82 грн.

Ціна продажу за договором становить 1 773 409,78 грн (п. 3.3 договору факторингу № 25.09/23-Ф). Доданими до позову копіями платіжних інструкцій № 1079-1083 від 29.09.2023 на підтверджується перерахування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» коштів на загальну суму 1 773 409,78 грн на рахунок ТОВ «Авентус Україна», призначення платежу: часткова сплата за договором факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.09.2023 до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 5968286 від 27.09.2022 на загальну суму 45083,30 грн.

Із розрахунку заборгованості за період з 27.09.2022 по 24.09.2023, виданого директором ТОВ «Авентус Україна» ОСОБА_2 слідує, що загальна суму заборгованості за кредитним договором № 5968286 від 27.09.2022 становить 45083,30 грн (сума кредиту - 16300,00 грн, сума процентів за користування кредитом 29193,30 грн, оплата в розмірі 410,00 грн).

На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (-далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.09.2023 до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 та розрахунку заборгованості за період з 27.09.2022 по 24.09.2023, виданого директором ТОВ «Авентус Україна» Довгаль В.В. загальна сума заборгованості за кредитним договором № 5968286 від 27.09.2022 становить 45083,30 грн, з яких сума кредиту - 16300,00 грн, сума процентів за користування кредитом 28783,30 грн.

Позивачем пред`явлено до суду вимоги про стягнення заборгованості на загальну суму 64545,50 грн, з яких сума кредиту - 16300,00 грн, сума процентів за користування кредитом - 48245,50 грн.

Враховуючи, що на виконання вимог ст. 514 ЦК України до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» як до нового кредитора перейшло право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість загальний розмір якої становить 45083,30 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Згідно положень частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивач просить стягнути на свою користь судові витрати, які полягають у сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

10 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в особі директора ОСОБА_3 та адвокатом Столітній М.М. укладено договір про надання правової допомоги № 10/07-2023.

На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн надано рахунок на оплату замовлення № 3781/10/07 від 10.07.2024 та платіжну інструкцію № 5582 від 10.07.2024.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до додаткової постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд, ураховуючи обсяг процесуальних заходів, вжитих представником позивача-адвокатом Столітнім М.М., вважає, що цілком розумним та справедливим, співмірним із виконаними роботами та наданими послугами, є розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 5968286 від 27.09.2022 у загальному розмірі 45083 (сорок п`ять тисяч вісімдесят три) грн 30 коп., з яких сума кредиту - 16300,00 грн, сума процентів за користування кредитом 28783,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи

позивач - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150; ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ