Справа № 135/482/24
Провадження № 2/135/202/24
РІШЕННЯ

іменем України

17.06.2024 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Мазур А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні міста Ладижин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2024 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якій позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , що зареєстрований 07 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №484; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн та витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 07 березня 2019 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння, склалися неприязні стосунки та непереборні протиріччя, між ними відсутнє взаєморозуміння, взаємопідтримка та спільні життєві інтереси. З липня 2022 року вони не проживають разом. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. У зв`язку з чим, позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та вона наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Анісімова А.М. у судове засідання не з`явилися, але позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі її представника, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також про час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 повідомлений в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 07 березня 2019 року позивачка ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 07 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.13).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13 вересня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка вважає подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Також, згідно з положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат за заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Анісімовою А.М. 16 квітня 2024 року укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №16/04-1, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12), також повноваження представника у даній справі підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги від 16 квітня 2024 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.10).

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4).

Позивачка ОСОБА_1 на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: Акт виконаних робіт до договору про надання професійної правничої допомоги №16/04-1 від 17 квітня 2024 року (а.с.12), квитанцію №17/04-1-2 від 17 квітня 2024 року на оплату надання професійної правничої допомоги за №16/04-1 від 16 квітня 2024 року від ОСОБА_1 на суму 2 000 грн 00 коп (а.с.11).

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 1 500 грн 00 коп.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог - судовий збір покладається на відповідача. Тому, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає необхідним, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачкою ОСОБА_1 та документально нею підтверджені судові витрати з оплати судового збору в сумі 1 211 грн 20 коп, що підтверджується платіжною інтрукцією №0.0..1 від 16 квітня 2024 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.1), а всього стягнути 2 711 (дві тисячі сімсот одинадцять) гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 128, 133, 137, 141, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 07 березня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №484.

Позивачці ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Ладижин Вінницької області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 гривень 00 копійок, а всього стягнути - 2 711 (дві тисячі сімсот одинадцять) гривень 20 копійок.

Копію рішення направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану до відома.

Заочне рішення може бути переглянуте Ладижинським міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова