Справа №295/4010/24
УХВАЛА

Іменем України

05.06.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

при секретарі Стелюті М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

установив:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця в якій просить визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що полягає у незняті арешту з нерухомого майна скаржника, накладеного у виконавчих провадженнях №№ 39117522; 45714936; зобов`язати державного виконавця (посадову особу) Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт із його нерухомого майна, яке накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 39117522 від 01.08.2013; зобов`язати державного виконавця (посадову особу) Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт із його нерухомого майна, яке накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження №45714936 від 24.12.2014.

В обґрунтування скарго зазначає, що 09.11.2023 у приватного нотаріуса він отримав інформацію, що у Богунському відділі державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції перебув два виконавчих провадження по яких він являється боржником та по яких накладено арешт на його нерухоме майно із забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить. Отримавши у нотаріуса вищезазначену інформацію, та не розуміючи про які виконавчі провадження йдеться мова, скаржник вперше, в листопаді 2023 року звернувся до Богунського відділу ДВС у місті Житомирі із письмовою заявою про надання йому інформації по вищеописаних двох виконавчих провадженнях №№ 39117522 та 45714936. Листом №12329 від 03.01.2024 Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі скаржника повідомив про наступне: 01.08.2013 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 39117522 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 11.12.2013 дане виконавче провадження завершено на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка була чинною на момент прийняття рішення). 24.12.2014 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 45714936 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 27.02.2015 дане виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону Україні «Про виконавче провадження» (у редакції, яка була чинною на момент прийняття рішення). Завершивши вищезазначені виконавчі провадження державний виконавець не прийняв рішення про зняття арешту на нерухоме майно скаржника. Цим же листом скаржника повідомлено, що матеріали вищезазначених виконавчих проваджень № 39117522; № 45714936 були знищені відповідно до акту про знищення виконавчих проваджень. Станом на 03.01.2023 виконавчі провадження щодо скаржника у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі відсутні. Після цього, в лютому 2024 року скаржник звернувся до Богунського відділу ДВС у місті Житомирі із іншою заявою про зняття арешту з його нерухомого майна яке було накладено в рамках вищезазначених виконавчих провадженнях №39117522; №45714936. 25 лютого 2024 року скаржник отримав лист із Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі за №44425 від 23.02.2024 з якого вбачається, що йому відмовлено у задоволенні його заяви про зняття арешту з нерухомого майна боржника. Вважає, що зобов`язання перед банком він виконав тому скарга підлягає задоволенню.

В судове засідання сторони не з`явились. Скаржник надіслав заяву в якій просить скаргу розглядати у його відсутність, вимоги скарги підтримує і просить їх задовольнити. Від представника АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Богунському відділі державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції перебувають два виконавчих провадження по яких ОСОБА_1 є боржником та по яких накладено арешт на його нерухоме майно із забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить. (а.с.9)

Згідно листа №12329 від 03.01.2024 Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі встановлено, що 01.08.2013 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 39117522 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 11.12.2013 дане виконавче провадження завершено на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка була чинною на момент прийняття рішення). 24.12.2014 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 45714936 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 27.02.2015 дане виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону Україні «Про виконавче провадження» (у редакції, яка була чинною на момент прийняття рішення). Матеріали вищезазначених виконавчих проваджень № 39117522; № 45714936 були знищені відповідно до акту про знищення виконавчих проваджень. Станом на 03.01.2023 виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі відсутні. (а.с.11-13)

28.12.2016 між ОСОБА_1 та стягувачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладений договір про припинення зобов`язань за кредитним договором №014/0911/73/93355 від 12 вересня 2006 р. Абзацом 2 п.2 Договору зазначено: «Сторони домовились вважати, що рішення Богунський районний суд м. Житомира від «30» жовтня 2012 р. у справі №2-1651/12 про стягнення з Позивальника на користь Кредитора заборгованості за Кредитним договором вважається Позичальником виконаним, у зв`язку з чим Кредитор зобов`язується протягом 15-денного строк надати заяву до відділу державної служби про припинення виконавчого провадження.». П. 3 Договору визначено, що Сторони засвідчують, що вони не мають та не матимуть надалі одна до одної жодних претензій, пов`язаних з виконанням чи припиненням зобов`язань за Кредитним договором. Договір чинний, не скасований та не визнаний недійсним. (а.с.7-8)

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч. 1 ст. 317 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене та той факт, що згідно договору про припинення зобов`язань за кредитним договором від 12.09.2006 року ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання перед банком в повному обсязі, виконавчі провадження № 39117522 та №45714936, завершені та знищені, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та доведеності доводів, наведених у ній, тому суд частково задовольняє скаргу.

Керуючись ст. ст.258,260,447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.08.2013 року у виконавчому провадження 39127522 з примусового виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира від 23.12.2012 року № 2-1651/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПаТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 80898,38 грн та 808,98 судового збору.

Скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.12.2014 року у виконавчому провадження 45714936 з примусового виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира від 23.12.2012 року № 2-1651/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПаТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 80898,38 грн та 808,98 судового збору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко