УХВАЛА

12 червня 2024 року

м. Київ

справа № 151/544/23

провадження № 61-5776ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Мельник Альоною Сергіївною, на постанову Вінницького апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» та за підписом представника ОСОБА_1 - Мельник А. С. до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення її недоліків, а саме заявнику необхідно було надіслати уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав касаційного оскарження на підставі статті 389 ЦПК України та відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Суд роз`яснив особі, яка подала касаційну скаргу, строк, порядок виконання вимог ухвали та наслідки її невиконання. Додатково також і те, що у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

17 травня 2024 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Верховного Суду від 02 травня 2024 року, направлену їй засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

28 травня 2024 року через підсистему «Електронний суд» адвокат в інтересах ОСОБА_1 надіслала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій зазначила, що у розглядуваній справі необхідно було застосувати принцип справедливості, що кореспондує із принципом добросовісності, в цих правовідносинах відсутні норми права, які б свідчили про подібну наявну судову практику.

Станом на 12 червня 2024 року згідно з даними Єдиної автоматизованої системи Верховного Суду інших заяв про усунення недоліків касаційної скарги не надходило.

З огляду на зазначене недоліки, вказані в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2024 року, не усунуто.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, №21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Аналіз заяви про усунення недоліків касаційної скарги свідчить про те, що заявник узагальнено посилається на відсутність судової практики у побідних правовідносинах, не зазначає який висновок відсутній та щодо якої норми права.

При цьому формальне посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах не може бути підставою для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 400 ЦПК України).

Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку (пункт 4 частини четвертої статті 393ЦПК України).

Тому відповідне невиконання вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 183, 185, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 16 квітня 2024 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков