Справа № 305/2511/24
У Х В А Л А

про передачу справи

08 жовтня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подану в особі уповноваженого представника Кожухівський Я.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі уповноваженого представника Кожухівський Я.І. звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 14.08.2024 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подану в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області у зв`язку з зареєстрованим місцем проживання відповідача у м. Ужгород.

03.10.2024 року справа передана судді Бенца К.К. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 року.

Ужгородським міськрайонним судом у відповідності до ч.8 ст. 187 ЦПК України зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно наданої відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №824926 від 03.10.2024 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 17.07.2018 року, що свідчить, що даний позов не належить до територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що дана цивільна справа помилково направлена з Рахівського районного суду Закарпатської області до Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

За загальним правилом про підсудність за ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України надає позивачу право на вибір підсудності між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Отже, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, а не суду, що цілком узгоджується з п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3.

Як встановлено судом, згідно наданої відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №824926 від 03.10.2024 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 17.07.2018 року.

Аналогічна інформація отримана і Рахівським районним судом Закарпатської області на їх запит до Єдиного державного демографічного реєстру, що підтверджується відповіддю №738286 від 14.08.2024 року в якій зазначено, що гр. ОСОБА_1 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 17.07.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Поререднє місце реєстрації позивача на території м. Ужгород не є підставою та причиною для зміни підсудності цивільної справи. Нормами ЦПК України визначено загальну підсудність справ за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Тобто, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Окрім того, згідно наданого позивачем договору позики від 22.06.2023 року, вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 у даному договорі зазначена адреса його місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Відтак, позивач обирав вірно Рахівський районний суд Закарпатської області, як підсудний для даного спору, посилаючись на ст.27 ЦПК України.

Отже, з наведеного можна підсумувати, що Рахівський районний суд Закарпатської області помилково направив дану цивільну справу до Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області.

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подану в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають поверненню для розгляду за підсудністю до Рахівського районного суду Закарпатської області як помилково направлені Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 27 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Проте, розгляд судом непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (частина 1статті 378ЦПК України).

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Разом з тим, враховуючи, що дана справа направлена Рахівським районним судом Закарпатської області до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з порушенням правил, встановлених ст. 31 ЦПК України, перенаправлення справи за належною підсудністю не може вважатися спором про підсудність. Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності цивільних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом. Крім того, рішення є виконанням вимог закону.

У відповідності до п.1 ч.1ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За нормами ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, суд приходить до висновку про необхідність повернення матеріалів вказаної справи для розгляду до Рахівського районного суду Закарпатської області, як помилково надісланої. У даному випадку відсутній спір між судами про підсудність.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31,187, 260, 261,354ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подану в особі уповноваженого представника Кожухівський Я.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути на розгляд до Рахівського районного суду Закарпатської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю) як помилково направлені.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца