Справа № 766/8650/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Дембіцька Е.О.

за відсутності осіб, що приймають участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою адвоката Мендрика Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Білозерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

Представник заявниці звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, дитини чоловічої статі, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна. Відомості про батька внести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Свої вимоги представник заявниці мотивує тим, що у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Сімферополь, Автономної Республіки Крим народилась дитини чоловічої статі. Заявниця отримала свідоцтва про народження, реквізити яких не відповідають вимогам чинного законодавства. Заявниця позбавлена можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту народження дитини, оскільки документ на підтвердження цих обставин виданий на тимчасово окупованій території, що унеможливлює отримання заявницею свідоцтва про народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала свої повноваження представнику, який подав заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги просив задовольнити.

Білозерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), як заінтересована особа, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сімферополь, АР Крим, Україна у ОСОБА_1 народилась дитина чоловічої статі, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації народження м.Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 29.04.2023 року, актовий запис №1, реквізити якого не відповідають вимогам чинного законодавства.

Вказане свідоцтво є недійсним і не створює правових наслідків.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»)

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у цій справі суд вважає за необхідне взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в України. В справах "Loiziddo v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Iliascu and Others v. Moldova and Russia", ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії, Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії", який був наданий на запит Ради Безпеки ООН, у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток, викладений у п. 125 Консультативного висновку, полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» від 18.12.1996 року (заява №15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території.

За таких обставин суд враховує як доказ народження дитини у ОСОБА_1 , чоловічої статі надане заявницею свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації народження м.Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 29.04.2023 року, актовий запис №1, реквізити якого не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно роз`яснень наданих в п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 259, 263, 265, 315, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини чоловічої статі, у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна.

Відомості про батька внести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України

Рішення суду невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 )

Адвокат: Мендик Дмитро Олександрович (м.Київ, вул.Якуба Коласа, буд.23, прим.110)

Заінтересована особа: Білозерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: м. Миколаїв, Погранична, буд.20 ).

Суддя Т.І. Рядча