Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7992/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л.А.
Категорія 18 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

11 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі №279/7992/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Мазурик Зоряну Ярославівну,

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2024 року

в с т а н о в и в:

Від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову на стадії апеляційного провадження, в якій вона просить (дослівно) забезпечити позов, поданий нею до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості, шляхом зняття арешту з рахунку та зупинення виконавчих проваджень від 28 березня 2024 року НОМЕР_1,НОМЕР_2. Необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що в провадженні Житомирського апеляційного суду знаходяться матеріали її апеляційної скарги, поданої через адвоката Мазурик З.Я., на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2024 року в цивільній справі за позовом ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до неї про стягнення заборгованості. Зазначає, що між нею та ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладені договори про надання фінансового кредиту від 17 листопада 2022 року №18971-11/2022 та від 15 грудня 2022 року №17127-12/2022. Право вимоги за договорами відступлено на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №29062023. Приватним виконавцем Лужинецьким П.В. 28 березня 2024 року відкритті виконавчі провадження НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що вона не може бути задоволеною, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в сумі 39 060 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» станом на 29 червня 2023 року - 19 560 грн заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 17 листопада 2022 року №18971-11/2022 та 19 500 грн заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 15 грудня 2022 року №17127-12/2022.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через адвоката Мазурик З.Я. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

За положеннями ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений ст.150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої ст.150 ЦПК України.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з норм статей 11,12,81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту або заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх у межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Чинне законодавство не передбачає видів забезпечення позову, про які просить заявник у своїй заяві. Натомість суд за заявою учасника справи, зокрема, вправі накласти арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках у банках або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, а також зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом із тим, ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом зняття арешту з рахунку та зупинення виконавчих проваджень від 28 березня 2024 року НОМЕР_1 та НОМЕР_2, не надає доказів на підтвердження безпосереднього зв`язку бажаних для неї заходів забезпечення позову із заявленими ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до неї позовними вимогами.

Із урахуванням викладеного вище, не встановлено необхідності, пропорційності та співмірності застосування заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, наявності об`єктивних обставин необхідності охорони матеріально-правових інтересів відповідача та неможливості виконання судового рішення в майбутньому, тому колегія суддів доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволеною бути не може, оскільки метою забезпечення позову є гарантування належного і правильного виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-151,259,381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі №279/7992/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча Судді: