Справа №491/7/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,

за участю сторін у справі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,8602 га, з кадастровим номером :01:003:0284, що знаходиться на території Точилівської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області. В квітні 2023 року син померлої ОСОБА_5 ОСОБА_3 повідомив позивача про те, що його матір за життя 09 листопада 2016 року склала на ім`я позивача заповіт, посвідчений Точилівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, яким заповіла позивачу вище вказану земельну ділянку. Позивач зазначає, що в квітні 2023 року ОСОБА_3 передав йому оригінал вказаного заповіту, який він знайшов у паперах матері, та оригінал інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №72266440 від 04 листопада 2016 року. Позивач зазначає, що померла ОСОБА_5 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою разом з померлою проживали її онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та правнук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також іншими спадкоємцями померлої є її син ОСОБА_3 та онука ОСОБА_4 .. Позивач вказує, що в червні 2023 року він звернувся до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , та на підставі його заяви була заведена спадкова справа №115/2023. 14 червня 2023 року позивачу листом державного нотаріуса Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим що позивач пропустив визначений законом шестимісячний строк для подачі заяві про прийняття спадщини, а тому було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач вважає, що пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки від моменту смерті ОСОБА_5 і до квітня 2023 року йому не було відомо про існування заповіту на його ім`я, а тому він звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 17 червня 2024 року.

Зокрема, в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачам було роз`яснено про їх процесуальні права передбачені ч.8 ст.178 та ст.193 ЦПК України, а саме про право на подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову.

17 червня 2024 року в підготовче судове засідання з`явились позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Овсяницька С.М., яка діє на підставі ордеру серії ВН №1319193 від 03 січня 2024 року та угоди про надання правової допомоги №02/01/2024-01-с від 02 січня 2024 року, та відповідач ОСОБА_3 ..

Відповідач ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явилася. Не була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, про що свідчить лист в.о. керівника апарату суду від 14 червня 2024 року, відповідно до якого копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками відповідачу ОСОБА_4 надіслані не були у зв`язку з відсутністю маркованої продукції в суді.

Представник позивача зазначила про неможливість проведення підготовчого судового засідання, оскільки відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась та відомості про належне повідомлення її про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання відсутні, а тому доцільним буде відкласти підготовче судове засідання на іншу дату.

Позивач підтримав думку представника позивача та не заперечив проти відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату.

Відповідач ОСОБА_3 заявив про можливість проведення підготовчого судового засідання у відсутність відповідача ОСОБА_4 , оскільки вона не мала змоги з`явитись в судове засідання через сімейні обставини.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року з урахуванням позиції позивача його представника, а також відповідача ОСОБА_3 , з метою дотримання прав сторін, підготовче судове засідання було відкладено на 19 серпня 2024 року.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання 19 серпня 2024 року не з`явились, однак від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Просили закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті (а.с.77).

Відповідач ОСОБА_3 19 серпня 2024 року в підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву від 17 червня 2024 року, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.76).

Відповідач ОСОБА_4 19 серпня 2024 року в підготовче судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала письмову заяву від 07 серпня 2024 року, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.79).

19 серпня 2024 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 03 жовтня 2024 року.

В судовому засіданні 03 жовтня 2024 року представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що в квітні 2023 року позивачу стало відомо про те, що на його ім`я є заповіт ОСОБА_5 .. Вказаний заповіт разом з документами на земельну ділянку позивачу передав відповідач ОСОБА_3 , однак на той час строк для прийняття спадщини за заповітом вже сплинув, а тому коли позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що його батько фермер та земельна ділянка ОСОБА_5 знаходилась у нього в оренді. Також позивач пояснив, що він знав ОСОБА_5 та в них були добрі відносини, вони їй надавали допомогу на лікування. Лише у квітні 2023 року дізнався про заповіт на його ім`я. Заповіт та документи на земельну ділянку отримав від відповідача ОСОБА_3 та звернувся до нотаріальної контори. У зв`язку з цим вважає, що причина пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , є поважною.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає. ОСОБА_5 дійсно склала на ім`я позивача заповіт. Однак після смерті ОСОБА_5 він забув про наявність вказаного заповіту, через що передав його позивачу запізно, коли згадав про його наявність. Також відповідач додав, що ОСОБА_5 хворіла, позивач допомагав їй, тому вона склала заповіт на його ім`я.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши сторони у справі, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при розгляді справи встановлено:

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 22 липня 2011 року Котовським МВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.7).

Відповідачами у справі є:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 05 березня 2002 року Любашівським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.9-12), а також довідкою Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області №166/02-20 від 01 лютого 2024 року (а.с.38);

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України № НОМЕР_3 , виданого 13 липня 2020 року органом 5138 (а.с.15), копією довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданою виконавчим комітетом Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області (а.с.16), а також довідкою Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області №165/02-20 від 01 лютого 2024 року (а.с.37).

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить суд визначити йому додатковий строк для подачі ним до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 12 квітня 2023 року Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.19).

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №72266440 від 04 листопада 2016 року при житті ОСОБА_5 мала у приватній власності земельну ділянку площею 3,8602 га, з кадастровим номером :01:003:0284, що знаходиться на території Точилівської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області (а.с.20), та яка була виділена їй в натурі на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №690/А-2016 від 21 жовтня 2016 року (а.с.21).

Відповідно до копії заповіту від 09 листопада 2016 року, посвідченого секретарем виконкому Точилівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_5 свою земельну ділянку площею 3,8602 га, з кадастровим номером :01:003:0284, що знаходиться на території Точилівської сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області, заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.22), та вказаний заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за №60168416, номер у реєстрі нотаріальних дій 16, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №46583452 (а.с.23).

З листа державного нотаріуса Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області №978/02-14 від 14 червня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.24).

Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Приписами частини 1 статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В даній справі спадкування здійснюється за заповітом.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причини, оскільки йому достеменно не було відомо про наявність заповіту, а після того як йому стало відомо про наявність заповіту на його ім`я, він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини.

На виконання ухвали суду від 21 травня 2024 року від Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №115/2023 на майно ОСОБА_5 , з якої вбачається, що позивач заяву про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , подав 13 квітня 2023 року. (а.с.53-69).

Для прийняття спадщини згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України, відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складній умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також відповідно до п.77 Постанови Великої Палати Верховного суду України від 26 червня 2024 року необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.

Водночас у відповідності до п.78 зазначеної постанови коли ж особа усвідомлює чи повинна усвідомлювати, що вона є учасником процесу спадкування, зокрема на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем як спадкоємець першої черги спадкування або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування,і не вчиняє активних дій, спрямованих на прийняття спадщини (засвідчення своєї згоди на вступ у всі правовідносини спадкодавця) виходячи з обставин, які не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного прийняття спадщини, то її необізнаність про наявність заповіту не може розглядатися як підстава для визначення їй додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся 13 квітня 2023 року із заявою до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області про видачу йому свідоцтва про право на спадщину з заповітом.

З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих доказів судом під час розгляду справи, встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті заповідача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є поважними, оскільки позивач не входив до складу членів сім`ї заповідача, не перебував у родинних відносинах з заповідачем, а тому не будучи спадкоємцем першої черги спадкування або кожної наступної черги спадкоємців за законом, не повинен був вчиняти певні дія для вступу у спадщину. Таким чином позивач не міг і не повинен був знати про наявність заповіту на його користь.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на визнання позову відповідачами в повному обсязі, а також на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, має намір прийняти спадщину, зазначив причини пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, які визнані судом поважними, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлений в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованому та мешканцю: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 22 липня 2011 року Котовським МВ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Головуюча суддя: Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили "___"_________________________ року