Справа № 183/1554/24
№ 2/183/1882/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача Столітнього М. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_2 про:

- стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суми заборгованості в розмірі 34 521,60 грн, інфляційних втрат 0,00 грн, трьох відсотків річних 0,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі - позивач) звернулося до суду з цим позовом, у якому, окрім вимог про стягнення заборгованості з кредиту та відсотків просив також стягнути: інфляційні втрати - 10 011,26 грн, три відсотки річних - 2 145,07 грн, витрати по сплаті судового збору - 2 422,40 грн та пов`язані з правовою допомогою - 10 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі - Кредитор) є фінансовою установою та має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 03 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 (надалі - відповідач, Споживач) за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний Договір № 4718765 про надання споживчого кредиту (надалі - Кредитний договір) відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року (надалі - Правила), розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 11 600,00 грн, строк кредиту 14 днів, дата повернення - 17 вересня 2021 року вказана в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору. Кредитним договором визначено, що строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4. Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до таких умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів після закінчення такого строку здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. Пп. 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Зазначає, що для укладення Кредитного договору відповідач зайшов на вебсайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua, де мав змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Надалі відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі - «ІТС»). Потім, для безпосереднього оформлення кредиту, відповідач в ІТС обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї. Після прийняття ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зробив йому пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Після прийняття відповідачем умов Кредитного договору з ним укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С580563».

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 11 600,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

17 вересня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1 542,80 грн, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 01 жовтня 2021 року) зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

01 жовтня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 085,60 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 15 жовтня 2021 року) зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

15 жовтня 2021 року відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору. Керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір авто пролонговано Кредитором, а строк користування кредитом продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював.

17 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф (надалі - Договір факторингу), згідно з умовами якого до позивача перейшло права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначену при укладенні Кредитного договору.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21 січня 2022 року, видане Національним банком України. Також, Позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана Позивачу Національним банком України від 24 січня 2022 року, має право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за Кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена, складає 11 600,00 грн - тіло кредиту та 22 921,60 грн - проценти.

Постановленою суддею ухвалою від 15 березня 2024 року відкрите провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначене судове засідання.

22 березня 2024 року позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, прийнята до розгляду постановленою судом ухвалою від 03 червня 2024 року, в якій позивач зменшив розмір вимог до редакції, на момент ухвалення рішення та виключив вимоги щодо стягнення 3 % та інфляційних втрат.

29 березня 2024 року відповідачем в електронній формі поданий відзив на позовну заяву, екземпляр якого отриманий судом засобами поштового зв`язку 03 квітня 2024 року. У відзиві відповідач просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачеві кредитних коштів за Кредитним договором у виді первинних бухгалтерських документів. Позивачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору, як підписання відповідачем самого договору, так і передачі йому ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» кредитних коштів у виді виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо. Роздрукований розрахунок заборгованості за договором є необґрунтованими, оскільки є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Позивачем не надано жодних належних чином оформлених доказів продовження терміну дії договору у виді доказів здійснення платежів Споживачем, направлення споживачем на поштову скриньку Кредитора повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, надіслання споживачу одноразового ідентифікатора у вигляді смс повідомлення для підтвердження продовження терміну дії договору. Вказує, що вимога про стягнення процентів після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства й задоволенню не підлягають. Щодо переходу права вимоги зазначає, що позивачем не надано доказів повідомлення Споживача про заміну кредитора у зобов`язанні.

02 травня 2024 року позивачем подана відповідь на відзив, у якій представник просить поновити строк на подання відповіді та позов задовольнити. В обґрунтування позиції вказує, що укладення договору в електронній формі відповідає вимогам чинного законодавства. Електронний доказ в паперовій формі підписано шляхом одноразового ідентифікатора «С580563», який власноручно введений відповідачем для електронного підпису після ознайомлення з договором. Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Позивач вважає, що наданий розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості у справі. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту, що підтверджується довідкою платіжного провайдера, який має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Сума заборгованості за Договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Відповідачеві направлено SMS-повідомлення щодо акцептування первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС Україна» оферти про продовження строку користування кредитом. П. 4.3.2 Кредитного договору передбачено, що Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору. Споживач повідомлявся в Особистий кабінет щодо наявності заборгованості та продовження строку кредиту. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Ані Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним.

04 травня 2024 року та 06 травня 2024 року відповідачем в електронній формі подані заперечення на відповідь. У запереченнях відповідач просить відмовити у позові. Вказує, що позивачем не надано жодних належних чином оформлених доказів продовження терміну дії договору, якими могли бути платіжні інструкції про зарахування коштів від імені Споживача на рахунки первісного кредитора з призначенням платежу «Часткове погашення за кредитним договором». З наданих позивачем текстових інформацій неможливо встановити, яким чином отримано цю інформацію, чи подавався запит до оператора з надання послуг зв`язку, відомостей про особу, яка склала інформацію та її посаду, кваліфікованого електронного підпису. З наданої позивачем довідки ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» неможливо встановити ні власника рахунку/картки на ім`я якого здійснювався переказ, ні даних по здійсненій операції, суму та час проведення операції, кредитного договору. успішність платежу. Ставить під сумнів чинність Договору факторингу, оскільки представником позивача не надано належних доказів, які б підтвердили факт взаєморозрахунків між фактором та клієнтом. Вказує на подання відповіді з пропуском процесуальних строків, встановлених ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, оскільки копію відзиву отримано позивачем 03 квітня 2024 року. Вказує, що в позовній заяві присутня платіжна інструкція № 3402 від 13 лютого 2024 року на суму 10 000,00 грн, за сплату за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви. Позивачем порушено умови договору про надання правничої допомоги, оскільки рахунок складено 09 лютого 2024 року. Ордер на надання правничої допомоги, доданий до позовної заяви серія АІ №1423361, адвокатом Столітнім М. М. підписано 09 лютого 202 року, що вказує на його нікчемність. В матеріалах справи присутній Звіт про надання правової допомоги згідно з договором. Участь представника позивача в судовому засіданні та подання ним клопотань вчинено поза межами наданого позивачем договору. Ставить під сумнів співмірність витрат наданих представником позивача у звіті про надання правничої допомоги. Вказує на завищення витрат.

13 травня 2024 року відповідачем подані додаткові пояснення, згідно з якими просить врахувати, що у банківській виписці відповідача повинна міститись інформація про зміст операції, стосовно перерахування первісним кредитором коштів відповідачеві: дані про відправника коштів, посилання на кредитний договір, згідно якого здійснюється перерахування коштів. Оригіналом Договору про надання споживчого кредиту № 4718765 від 03 вересня 2021 року є електронний примірник документа, який містить обов`язкові реквізити, у тому числі електронний підпис одноразовим ідентифікатором С580563, прирівняним до власноручного підпису. Позивачем не надано жодних доказів надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, проведення ідентифікації ОСОБА_2 при вході в особистий кабінет, в тому числі шляхом перевірки правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. В Кредитному договорі зі сторони кредитодавця використане факсиміле. Згоди відповідача на використання факсиміле первісним кредитором та позивачем не отримано.

Постановленою судом ухвалою від 03 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та частково задоволено клопотання відповідача. Витребувано докази у справі. 12 червня 2024 року позивачем на виконання ухвали суду надано заяву про відсутність доказів із повідомленням про їх місцезнаходження. 13 червня 2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надано заяву та докази на виконання ухвали суду. 10 липня 2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано доказ на виконання ухвали суду.

16 липня 2024 року відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому виклав позицію, вказану в запереченнях та зазначив, що з відомостей аналогічних справ, наявних в ЄДРСР вбачається, що подаються однакові клопотання та відзиви, заперечення, тобто вбачається ознака шаблонності.

16 та 17 липня 2024 року відповідачем подано заперечення на заяви позивача та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про виконання ухвали суду, в якій вказав на невиконання ухвали. Зазначає, що посилання позивача на п. 10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого Постановою Правління НБУ від 03 листопада 2021 року не є належним, оскільки така Постанова затверджена після дати укладення Договору кредиту. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не надано доказів на підтвердження відомостей про повний номер банківської картки. З доказів вбачається, що кошти перераховано на невизначений рахунок в АТ «ПУМБ». Призначення платежу в квитанції, вказано: «Кредитні кошти від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Поповнення карток». В квитанції не вказано згідно з яким кредитним договором відбувається перерахування коштів. Виписка з банківського рахунку первісного кредитора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не надано. Первинних документів на підтвердження розрахунку заборгованості, продовження строку договору не надано.

17 липня 2024 року відповідачем подано додаткові пояснення, в яких вказано на відсутність доказів сплати Новим кредитором за відступлення прав вимоги, відсутність доказів на підтвердження пролонгації договору.

17 липня 2024 року позивачем подано додаткові пояснення, в яких підтримав позицію, викладену у заявах по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову та наголосив на наявності підстав для його задоволення з підстав, указаних у заявах по суті справи. Вказуючи на тому, що докази у їх сукупності вказують на отримання відповідачем кредиту, пролонгацію договору з ініціативи відповідача та автопролонгацію. Правомірне нарахування відсотків.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, до явки в судове засідання 03 червня 2024 року подавав заяву про розгляд справи у свою відсутність /т.1 а.с.190/. Неявка відповідача, з урахуванням поданих ним заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши доводи у заявах по суті справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

03 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 укладений договір № 4718765 про надання споживчого кредиту /т.1 а.с.20-29/, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С580563, 03 вересня 2021 року о 10:00 год. Згідно з умовами Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 11600,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 14 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів) , що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1.4.). Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.5.). За п.1.5.1 Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. За п.1.5.2 Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,95 % в день. За: п. 1.6. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; 1.7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою 46737,43% річних; 1.7.2. за зниженою ставкою 2493,29% річних; 1.8. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.8.1. за стандартною ставкою 14 685,60 грн. 1.8.2. за зниженою ставкою 13 142,80 грн.

Також за п. 2.1, 2.4 Договору Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору.

За п. 3.1, 3.3 Кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5.1 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду Товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до пп.1.5.2. Договору залежить від того чи отримає Споживач індивідуальну знижку від Товариства на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання Споживач погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені відповідно до домовленості Сторін, та не вимагають підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього Договору.

Згідно з п. 4.1 Кредитного договору, Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору.

П. 4.2 Кредитного договору визначено порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача (далі - пролонгація). Зокрема, Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів: перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в пп.4.2.2 цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті.

За п. 4.3 Кредитного договору Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору. Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля Сторін передбачена в п.4.2 Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

При цьому, за п. 1.1 Кредитного договору укладення Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Згідно з відомостями Кредитного договору щодо сторін, номери телефонів ОСОБА_2 вказано: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 . Email: ІНФОРМАЦІЯ_2. Контактні дані третьої особи: НОМЕР_9 (Мій другий номер).

Також убачається, що 03 вересня 2021 року о 10:00 год. ОСОБА_2 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С580563 таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит /т.1 а.с.30/, Паспорт споживчого кредиту /т.1 а.с.32-36/, які містять умови кредиту, процентні ставки.

Згідно з довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» вих. № 2353 від 20 січня 2023 року підтверджене зарахування коштів клієнту на платіжну картку № НОМЕР_1 в сумі 11 600,00 грн за № 9 вересня 2021 року /т.1 а.с.141-146, 147/ на підставі укладеного між ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Договору № 087/20-П про надання послуг з переказу платежів /т.1 а.с.69-74, 75/.

З Квитанції до платіжної інструкції № 18873-1327-202894824 /т.2 а.с.63/ вбачається перерахування коштів Кредитором у розмірі 11 600,00 грн з призначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» поповнення карток НОМЕР_1 /а.с.63/. Банк отримувача ПАТ «ПУМБ».

Інформація про зарахування коштів на суму 11 600,00 грн на рахунок саме відповідача за карткою 269126 31 грудня 2021 року підтверджується також і отриманою на ухвалу суду відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 03 червня 2024 року /т.2 а.с.75/, з якої вбачається, що власником вказаної картки є ОСОБА_2

01 жовтня 2021 року на номер телефону: НОМЕР_3 Кредитором направлено повідомлення про продовження кредиту за кредитною ставкою 1,9% до 15 жовтня 2021 року /т.1 а.с.18/.

16 жовтня 2021 року Кредитором складено повідомлення ОСОБА_2 про заборгованість за Кредитним договором станом на 16 жовтня 2021 року в сумі 34 521,60 грн, з яких 11 600,00 грн - кредит, 22 921,60 грн проценти /т.1 а.с.38-39, т.2 а.с.97/

Відповідно до карти обліку Кредитного договору від 03 вересня 2021 року № 4718765, укладеного з позичальником ОСОБА_2 загальна сума заборгованості на 16 січня 2023 року становить 34 521,60 грн, з яких основного боргу 11 600,00 грн та 22 921,60 грн (за зниженою процентною ставкою 1542,80, стандартною процентною ставкою 26007,20, сплачено 4628,40) - нараховані проценти /а.с.15-39/. При цьому вбачається, що в період з 03 вересня 2021 року по 16 вересня 2021 року щоденно нараховані проценти за зниженою ставкою (110,20 грн); 17 вересня 2021 року сплачено 1 542,80 грн, з 18 вересня 2021 року нараховувалися проценти по 220,40 грн щоденно до 13 січня 2022 року, 01 жовтня 2021 року сплачено 3 085,60 грн /т.1 а.с.42-67, т.2 а.с.50-62/. З 14 січня 2022 року будь-яке нарахування відсутнє.

17 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, укладений Договір факторингу № 17.01/23-Ф (далі - Договір Факторингу), згідно з умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Права вимоги вважаються прийнятими Фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акту прийому-передачі Реєстру Боржників. Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни Продажу, передбаченої п.3.3. цього Договору, протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів /т.1 а.с.91-99/.

Також між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на виконання Договору Факторингу № 17.01/23-Ф укладено Акт прийому передачі Реєстру боржників /т.1 а.с.100/.

З витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 17.01/23-Ф убачається, що 17 січня 2023 року позивачеві за № 1959 передано право вимоги до відповідача на суму 34521,60 грн /т.1 а.с.68/.

17 січня 2023 року на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2, Кредитором відповідачеві направлене повідомлення про відступлення права вимоги до Нового Кредитора - позивача /т.1 а.с.40/.

Судом також досліджено надані позивачем: правила надання коштів у позику ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» /т.1 а.с.106-121/, публічну пропозицію ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» /т.1 а.с.219-221, т.2 а.с.99-100/, роздруківку з сайту /т.1 а.с.222, т.2 а.с.98/. Водночас, ураховуючи відсутність доказів щодо ознайомлення відповідача з правилами та пропозицією, підпису відповідача у вказаних документах, відомостей щодо направлення відповідачеві таких документів, суд вважає такі докази неналежними.

Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Щодо строку подання відповіді на відзив.

За ч. 4 ст. 179 ЦПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно з постановленою судом ухвалою від 15 березня 2024 року судом встановлено строк на подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву. З наданих відповідачем доказів вручення заперечень /т.1 а.с.234/ вбачається, що відповідальною особою позивача отримано документ 03 квітня 2024 року. Також, враховуючи подання відзиву позивачем в електронній формі 28 березня 2024 року, наявність електронного кабінету у представника позивача /т.1 а.с.235/ суд висновує, що позивачем при подачі відповіді 02 травня 2024 року пропущений строк подання відповіді на відзив.

Водночас, положення ст. 178 ЦПК України не містять положень щодо процесуальних наслідків пропуску строку подання відповіді на відзив. Згідно з ч. 5 ст. 127 ЦПК України, пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відтак, при ухваленні рішення, уникаючи вимог надмірного формалізму та враховуючи клопотання позивача про поновлення строку, суд приймає до уваги аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив та враховуючи воєнний стан в Україні, тривалі відключення електроенергії, що пов`язані з наслідками російських масованих атак на українські електростанції в квітні 2024 року, висновує про наявність підстав для поновлення строку подання відповіді.

Щодо стягнення заборгованості.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до пункту 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

З урахуванням підписання відповідачем кредитного договору одноразовим ідентифікатором, що встановлено судом, наявності у договорі відомостей щодо строку повернення кредиту, процентів, умов укладення договору та інших суттєвих умов, отримання відповідачем коштів від Кредитодавця, суд висновує про належне укладення Кредитного договору, наявність волі відповідача на укладення такого договору, невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором.

Означені висновки є підставою для відхилення заперечень відповідача в частині нікчемності договору та відсутності його волі на укладення такого. Ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів, за умови отримання відповідачем коштів у розмірі та у дату, визначену договором, ураховуючи відсутність спростування джерела їх походження не вказує на не підтвердження позивачем факту отримання відповідачем кредиту та укладення Кредитного договору взагалі.

Ненадання згоди відповідачем на використання факсиміле Кредитором, за умови виконання договору та відсутності заперечень Кредитора, не є підставою для нечинності договору.

При цьому посилання відповідача на відсутність належних доказів видачі коштів за Кредитним договором суд відхиляє, оскільки наданими позивачем та отриманими судом доказами підтверджується надання відповідачеві кредиту. Доказів на підтвердження того, що кошти в розмірі 11 600,00 грн отримані відповідачем на рахунок 03 вересня 2021 року за іншим договором суду не надано. Посилання на те, що надані Кредитором докази свідчать про зарахування коштів на інший рахунок суд не приймає до уваги з огляду на умови договору про надання послуг з переказу та видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок.

Дійсно, сам по собі розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом. Однак, з урахуванням факту укладення договору, умов такого договору, факту отримання коштів, відсутності доказів їх повного повернення такий розрахунок, за умови підтвердження відомостей у ньому належними доказами та за відсутності доведених суду суперечностей у ньому, має доказове значення для справи.

За п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Матеріали справи свідчать, що право вимоги перейшло до позивача від Кредитодавця на підставі цивільно-правової угоди. Також, згідно з Договором факторингу позивач набув права вимоги з моменту складання акту прийому-передачі реєстру боржників.

Ненадання позивачем доказів сплати суми Прав Вимоги, з огляду на відсутність заперечень ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та доказів визнання недійсним Договору факторингу не є підставою для висновку про його нікчемність. Таким чином суд відхиляє посилання відповідача про відсутність переходу права вимоги.

Сама лише відсутність повідомлення відповідача про зміну кредитора, за умови відсутності доказів виконання зобов`язання відповідачем на користь первісного кредитора, не звільняє Споживача від обов`язку виконання зобов`язання, оскільки боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі та не свідчить про нікчемність договору.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановленні судом обставини, суд приходить висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт невиконання відповідачем взятих на себе, відповідно до положень умов указаного Кредитного договору, зобов`язань перед позивачем, як правонаступником кредитора у зобов`язанні, внаслідок чого, враховуючи ненадання відповідачем доказів сплати заборгованості, суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за Кредитним договором, право вимоги за яким перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до позивача згідно з реєстром боржників, тобто у сумі 11600,00 грн основного боргу.

Так, згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач, у порушення ст. 81 ЦПК України жодних доказів на підтвердження доводів, викладених у відзиві не надав. Саме лише посилання на не вчинення позивачем дій з доказування не є підставою для висновку про вірність правової позиції відповідача.

Відтак, твердження відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні позову нічим не підтверджені.

Однак заслуговують на увагу доводи відповідача щодо нарахованих відсотків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу на узгоджений сторонами договору строк кредиту - 14 днів. Відтак, термін повернення кредиту та відсотків за ним, установлений договором - 17 вересня 2021 року.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16 зазначено, що відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

Водночас, умовами укладеного між сторонами Кредитного договору передбачено можливість пролонгації договору за ініціативою Споживача на строк 14 днів, у тому числі шляхом сплати Споживачем нарахованих процентів. Надана суду Картка обліку договору вказує на сплату позивачем 17 вересня 2021 року 1 542,80 грн, що становить розмір процентів нарахованих за період з 03 вересня 2021 року до 17 вересня 2021 року (110,20 * 14) та сплату 01 жовтня 2021 року 3 085,60 грн, що становить розмір процентів нарахованих за період з 17 вересня 2021 року до 01 жовтня 2021 року (220,40 * 14). Відтак, суд висновує що відповідачем двічі надано пропозицію Кредиторові за власною ініціативою про продовження Кредитного договору на 14 днів і продовжено строк дії договору до 15 жовтня 2021 року.

Посилання відповідача на ненадання позивачем первинних документів для підтвердження сплати ним заборгованості за процентами 17 вересня 2021 року та 01 жовтня 2021 року, як на підставу для висновку про недоведеність пролонгації договору за ініціативою Споживача суд відхиляє, оскільки саме на відповідача в даному випадку покладається обов`язок доказування сплати заборгованості.

Щодо посилання відповідача на те, що позивачем не доведено факту пролонгації договору через не направлення повідомлення про акцептування пропозиції споживача, то таке право, згідно з договором є саме правом банку, враховуючи положення п.4.2.3 Кредитного договору та конструкцію самого пункту.

Водночас, оцінюючи посилання сторони позивача та умови Кредитного договору щодо його автоматичної пролонгації, нарахування відсотків за процентною ставкою, вказаною у договорі через продовження користування кредитором кредитними коштами, суд висновує таке.

Дійсно, умовами Кредитного договору узгоджена можливість продовження дії договору на кожен день, але не більше ніж на строк 90 днів за умови продовження позичальником користування кредитними коштами. Крім того, передбачено, що строк дії договору - до повного виконання зобов`язань. При цьому, суд убачає з наданих доказів, що кредитні кошти надані відповідачеві одноразовим платежем та доказів того, що за час з 01 жовтня 2021 року відповідачем подана заява про продовження дії кредитного договору, або вчинені дії з повернення кредиту, чим спрямовано свою волю на продовження строку кредитування матеріали справи не містить.

Згідно з ч. 1, 2, п. 9 ч. 3, ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Так, наведені у п. 1.5.1, 4.1, 4.3.1 умови Кредитного договору щодо пролонгації без згоди позичальника, а також встановлення п. 4.3.2 про надання згоди споживача на автопролонгацію договору є суперечливими, так як пунктами 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що строк кредиту становить 14 днів та у договорі не вказано іншої умови, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п. 4 цього договору для можливості висловити незгоду з автопролонгацією. Більш того, сторонами передбачена відповідальність за прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору.

За таких обставин, суд висновує про те, що умовами договору про споживчий кредит сторони погодили строк його дії до 17 вересня 2021 року, Споживачем продовжено строк дії договору до 15 жовтня 2021 року, тому починаючи з зазначеної дати, як первісний кредитор так і позивач не мали права нараховувати проценти за користування кредитом у розмірі відсотків, встановлених договором та про те, що для фактичної пролонгації договору є необхідним воля позичальника, яка б полягала у вчиненні дій, що свідчили б про намір продовжити кредитний договір.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18) вказано, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) зазначено, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання».

З наданого розрахунку вбачається, що первісним кредитором відсотки нараховані і поза межами строку Кредитного договору не в розмірі 3 % річних, а в розмірі, встановленому п. 1.5.1 Кредитного договору. Вимоги про стягнення процентів за ст. 625 ЦК України у розмірі 3% річних позивачем не заявлено. При цьому, умовами договору з урахування пролонгації за волі Споживача встановлено строк повернення кредиту та процентів - до 15 жовтня 2021 року.

Відтак, ураховуючи принцип диспозитивності, розрахунок заборгованості за Договором кредиту, наданий позивачем, суд, вважає неправомірним проведення нарахування відповідачеві відсотків у розмірі по 220,40 грн за період з 16 жовтня 2022 року. Внаслідок чого з відповідача на користь позивача, окрім основної заборгованості, підлягає стягненню заборгованість у розмірі 3 085,60 грн (220,40 * 14) суми заборгованості за відсотками.

З урахуванням викладеного, поданий позов підлягає частковому задоволенню.

Інші доводи та аргументи, наведені позивачем та відповідачем у заявах по суті справи, як самі по собі так і у своїй сукупності не є підставою для відмови у задоволенні позовів, чи їх задоволення, а тому не приймаються судом до уваги при ухваленні рішення.

Крім того, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються, у тому числі, з витрат на правову допомогу, у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом норм ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При цьому згідно зі статтею 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Витрати, понесені на професійну правничу допомогу підтверджуються доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року № 10/07-2023 /т.1 а.с.76-78/, звітом від 09 лютого 2024 року про надання правової допомоги згідно з Договором № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року /т.1 а.с.19/, ордером серії АІ № 1423361 від 19 лютого 2024 року, виданого на підставі Договору № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року на представництво інтересів позивача у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області адвокатом Столітнім М. М. /т.1 а.с.31/; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Столітнього М. М. /т.1 а.с. 124/; рахунком № 2113/09/02 від 09 лютого 2024 року, з якого вбачається що до складу допомоги включено збір та аналіз доказів і документації у кількості 3 год, складання позовної заяви - 5 год, подання позову - 2 год т.1 а.с.41/, а її фактична оплата - платіжною інструкцією від 13 лютого 2024 року № 3402 на суму 10 000,00 грн на підставі р/ф № 2113/09/02 від 09 лютого 2024 року без ПДВ /т.1 а.с.37/. Суд вважає, що позивач належними доказами довів понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

При цьому посилання відповідача на неналежність ордеру та сумнівність змісту виконаної роботи, неналежне виконання оплати після звіту та рахунку від 09 лютого лише 13 лютого, а не авансом чи у день отримання рахунку, як указано в п. 4.3 Договору суд відхиляє, як неналежні з огляду на відсутність у справі претензії адвоката до позивача з приводу дати оплати, належного ордеру, зміст та обсяг доказів, долучених до позову та саму позовну заяву.

Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справ № 755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін.

За висновком суду, враховуючи склад та характер наданих послуг, складність справи, суд висновує, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн виходячи з обставин цієї справи є співмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Ураховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивач указував на понесені ним витрати у розмірі 10 000,00 грн, з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України та часткового задоволення позову на суму 14 685,60 грн з заявлених до стягнення 34 521,60 грн (42,54 %), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 254,00 грн.

Посилання відповідача на те, що обсяг виконаної представником позивача роботи є завищеним, з огляду на досліджені докази, суд відхиляє. Також суд, ураховуючи посилання відповідача на надання адвокатом послуг за межами договору та послуг, включених у рахунок, звертає увагу, що позивачем не заявлялося про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги за складання представником позивача заяв по суті справи (окрім позовної), заяв з процесуальних питань, представництво інтересів в суді під час розгляду справи, обсяг яких також є значним.

Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 4 254,00 грн витрат на правничу допомогу та 2 422,40 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за Договором № 4718765 про надання споживчого кредиту від 03 вересня 2021 року, яка утворилася станом на 09 лютого 2024 року, у загальному розмірі 14 685 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 60 копійок, з яких: 11 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3 085,60 грн - заборгованість за процентами.

У решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» судові витрати в розмірі 6 676 (шість тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 40 копійок, які складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 254,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 11 листопада 2024 року.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2; ідентифікаційний код за ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_10 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов