ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/3273/23 Номер провадження 22-ц/814/1913/24Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Попова М.С. у м.Карлівка

у справі за позовом комунального підприємства «Карлівка Новатор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року КП «Карлівка Новатор» звернулося до районного суду з даним позовом.

Зазначали, що рішенням сесії Карлівської міської ради від 29.12.2016 року затверджено передавальний акт частини майна від комунального підприємства Карлівське виробниче управління житлово комунального господарства (далі - КП Карлівське ВУЖКГ) до КП «Карлівка Новатор», яке є його правонаступником.

З 01.01.2017 року КП «Карлівка Новатор» надає послуги з управління багатоквартирними будинками в м. Карлівка.

Відповідачам на праві власності належить кожному по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 .

Від КП Карлівське ВУЖКГ до КП «Карлівка Новатор» перейшли і борги за надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території.

Борг за період надання послуг КП Карлівське ВУЖКГ за адресою: АДРЕСА_2 з жовтня 2009 по грудень 2016 склав 189,68 грн.

З моменту передачі майна та надання послуг КП «Карлівка Новатор» за вказаною вище адресою заборгованість з січня 2017 року по жовтень 2023 року склала 17 652,69 грн. Послуги управителем по утриманню будинку виконуються належним чином, а відповідачі, в свою чергу, не відмовляються від їх отримання, але їх не оплачують.

Посилаючись на вищенаведене, просили стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 17652,69 грн.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2023 року задоволено позовні вимоги Комунального підприємства «Карлівка Новатор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по платежам за житлово-комунальні послуги.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Карлівка Новатор» заборгованість по платежам за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 17652,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Карлівка Новатор» сплачений судовий збір у розмірі по 895 грн. з кожного.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким визнати протиправним нарахування боргу за надання комунальних послуг.

Вважає, що судове рішення ґрунтується лише на поясненнях позивача без урахування позиції і наданих доказів відповідачем.

Зазначає, що суд першої інстанції не встановив, що послуги позивачем по утриманню будинку виконуються неналежним чином, відмова від їх отримання полягає не тільки в несплаті, а і в недовірі до комунального підприємства.

Стверджує, що з листопада 2014 року по квітень 2019 року комунальні послуги безперервно сплачувались по наданій субсидії, яка без підпису комунального підприємства не надавалася, про що свідчить усі наявні повідомлення.

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але до суду апеляційної інстанції не прибули.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Карлівської міської ради від 29.12.2016 року КП «Карлівка Новатор» затверджено передавальний акт частини майна від КП Карлівське ВУЖКГ до КП «Карлівка Новатор». Визначено КП «Карлівка Новатор» правонаступником Карлівського ВУЖКГ в частині надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території та послуг на водопостачанню.

Рішенням виконавчого комітету Карлівської міської ради №40 від 21.03.2018 року, КП «Карлівка Новатор» призначено управителем багатоквартирних будинків у м.Карлівка, Додатком №2 до даного рішення визначено перелік будинків, зокрема і по АДРЕСА_3 .

23.03.2018 року між КП «Карлівка Новатор» та Карлівською міською радою укладено Договір №6 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком в м.Карлівка.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з випискою за житлово-комунальні послуги, які надавались позивачем, сума заборгованості складає 17652,69 грн.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач надавав житлово-комунальні послуги до квартири, співвласниками якої є відповідачі по даній справі, належних доказів невірності проведених позивачем розрахунків виниклої заборгованості за надані послуги відповідачі не надали, так само, як і доказів на підтвердження ненадання позивачем вказаних послуг, натомість від отримання даних послуг останні не відмовлялись, а відтак стягнув з відповідачів в солідарному порядку заборгованість.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з вказаним висновком

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені від повідними договорами.

Згідно частини першої 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Виходячи з аналізу наведених норм права слід дійти висновку, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання спільного майна незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на його утримання.

Як встановлено судом, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності по 1/3 частці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.26).

Таким чином, районний суд задовольняючи позовні вимоги, дійшов вірного висновку щодо наявності у відповідачів заборгованості, однак помилково стягнув її у солідарному порядку, а не пропорційно до частки належній кожному із співвласників.

За таких обставин, рішення районного суду підлягає зміні в частині стягнення заборгованості з відповідачів у відповідності до частки власності у майні ( по 1/3), що становить по 5884,23 грн. з кожного.

У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Всупереч вимогам вказаних статей, відповідачі не спростовали розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не надавши власного розрахунку та доказів на підтвердження сплати боргу.

Суду першої інстанції відповідачами також не було надано належних доказів щодо надання послуг неналежної якості, як не було заявлено відповідних вимог з цього приводу в порядку положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, згідно із ч. 6 ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин не може бути прийняте клопотання відповідачів про стягнення на користь ОСОБА_2 250 тис.грн. з певних посадових осіб, оскільки такі вимоги не були заявлені в районному суді та ним не розглядались в порядку, визначеному ст.ст.4,174-175 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують наявність заборгованості відповідачів, яка підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2023 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Карлівка Новатор» заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнувши з боржників по 5884 грн.23 коп. з кожного.

В іншій частині ( в частині стягнення судового збору) рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.06.2024 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна