КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2748/2024
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 361/4452/21

10 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Кирилюк Г.М.

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Ратнікової В.М. від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Сердинського В.С., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 січня 2014 року в розмірі 12 160 (дванадцять тисяч сто шістдесят) грн. 74 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року, як необгрунтоване та незаконне. Призначити новий судовий розгляд.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року залишено без руху з підстав несплати у повному розмірі судового збору за подання апеляційної скарги.

Встановлено, що при поданні апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року було надано квитанцію про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 000 грн, тоді як відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» підлягав до сплати судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі у розмірі 3 405 грн (2 270,00 грн. х 150 % :100 ).

Запропоновано відповідачу (апелянту) усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригінал документу про доплату судового збору на суму 2 405 грн за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Солом.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору.

Для виконання недоліків скарги ухвала Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року надіслана рекомендованим листом на поштову адресу відповідача ОСОБА_1, що зазначена в апеляційній скарзі.

Про належне вручення відповідачу (апелянту) в приміщенні суду копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху свідчить розписка від 29 травня 2024 року.

07 червня 2024 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Ратнікової В.М. від участі у розгляді справи.

В обґрунтування заяви про відвід заявник ОСОБА_1 посилається на те, що суддею-доповідачем Київського апеляційного суду Ратніковою В.М. з надуманих причин постановлена ухвала про залишення його апеляційної скарги без руху з підстав несплати судового збору за подання ним апеляційної скарги. Вважає, що він не зобовʹязаний сплачувати судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а долучена ним квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 000,00 грн є гуманітарною допомогою.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу ОСОБА_1 про відвід судді Ратнікової В.М. від участі у розгляді цивільної справи на підставі наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно з частиною 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 2 статті 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, безсторонність має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Чинним Цивільним процесуальним кодексом України детально регламентовано вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Апеляційна скарга обов'язково повинна містити всі передбачені цією статтею реквізити.

Так, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» ( далі - Закон № 3674-VІ).

Відповідно до положень Закону № 3674-VІ за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом справляється судовий збір. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, у тому числі у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Отже, установивши, що апеляційна скарга подана відповідачем ОСОБА_1 без додержання вимог статті 356 ЦПК України, суддя-доповідач у справі Ратнікова В.М., керуючись положеннями статей 185, 357 ЦПК України, постановила ухвалу про залишення її без руху, про що повідомлено відповідну особу і надано строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене та, виходячи із підстав заявленого відводу, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Ратнікової В.М. від участі у розгляді цивільної справи № 361/4452/21 є необґрунтованою, оскільки не містить в собі підстав для відводу, передбачених ст. 36-37 ЦПК України, які б перешкоджали судді приймати участь у розгляді даної справи чи свідчили б про упередженість судді-доповідача Ратнікової В.М., оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 статті 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу разом із заявою відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Ратнікової В.М. від участі у розгляді цивільної справи № 361/4452/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення заявленого відводу.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: