Справа № 286/1050/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання за нею права власності на спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 65,10 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м., та житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 56,50 кв.м., житловою площею 19.50 кв.м., які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що останній був її чоловіком; після його смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на спірні житлові будинки; позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю зареєстрованого права власності на спірні житлові будинки та неспівпадінням площі житлових будинків в технічній документації із правовстановлюючими документами, тому просить визнати за нею право власності на спірні житлові будинки.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просить розглянути справу без її участі.

Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Визнання позову відповідачем у цій справі не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Тому, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який доводиться позивачу ОСОБА_1 чоловіком, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 , 1980 року побудови, та житловий будинок АДРЕСА_1 , 1962 року побудови, що стверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.1998 року, випискою з погосподарських книг Словечанської сільської ради за 1990-2023 року від 16.02.2023 року № 282, рішення виконкому Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 20.02.2023 року № 24, договору купівлі-продажу від 15.10.1998 року, випискою з погосподарських книг Словечанської сільської ради за 1990-2023 року від 16.02.2023 року № 283, рішення виконкому Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 20.02.2023 року № 23.

Як вбачається з інформаційний довідок КП „Коростенське МБТІ Житомирської обласної ради від 30.12.2022 року № 411, № 412, державна реєстрація права власності на вказані обидва житлові будинки не проводилася, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.03.2024 року.

Як вбачається з копій правовстановлюючих документів, у свідоцтві про право на спадщину за законом від 27.10.1998 року, загальна жила площа будинку (№1) вказана як 72 кв.м., у договору купівлі-продажу від 15.10.1998 року, загальний розмір житлової площі будинку (№2) вказано як 54 кв.м. Проте на момент складення вказаних правовстановлюючих документів технічна інвентаризація будинків не проводилася, відповідно технічна документація була відсутня.

Як вбачається з технічних паспортів, виготовлених 15.07.2019 року, житловий будинок АДРЕСА_1 , 1980 року побудови, має загальну площу 65,10 кв.м., житлову площею 26,80 кв.м., житловий будинок АДРЕСА_1 , 1962 року побудови, має загальну площу 56,50 кв.м., житлову площу 19.50 кв.м.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із листа Овруцької державної нотаріальної контори від 15.02.2023 року № 258/02-14, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого чоловіка ОСОБА_2 , своєчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом.

Як повідомила Овруцька державна нотаріальна контора листом від 29.04.2024 року № 899/01-16, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 490/2019 у зв`язку із поданням його дружиною ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини за законом.

Проте постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2024 року № 478/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні житлові будинки із-за того, що правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцю не зареєстровані у КП „Коростенське МБТІ Житомирської обласної ради та не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав, крім того, у правовстановлюючих документах та технічній документації не співпадає площа.

Тобто спадкодавець, маючи правовстановлюючі документи на належні йому житлові будинки при житті не провів технічну інвентаризацію останніх та не зареєстрував право власності на них. Відтак, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного в сукупності, за позивачем слід визнати право власності на спірні житлові будинки.

Позивач сплатила судовий збір в сумі 1349,60 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 65,10 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м., 1980 року побудови, та на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 56,50 кв.м., житловою площею 19.50 кв.м., 1962 року побудови, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.06.2024 року.

Суддя: В. І. Вачко