Справа № 632/571/24
провадження № 2/632/433/24

У Х В А Л А

Іменем України

09 жовтня 2024 р. м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря судового засідання Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Златополя Лозівського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_6 про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг, -

Встановив:

Питання, що вирішується ухвалою.

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області (головуючий суддя Библів С.В., секретар судового засідання Кузьменко М.В.) перебуває цивільна справа № 632/571/24 провадження № 2/632/433/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_6 про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

16.09.2024 року до суду надійшла заява від відповідачів про відвід головуючому судді Библіву С.В. та секретарю судового засідання ОСОБА_7 , у обґрунтування якої зазначено, що слідчим суддею Библівим С.В. у іншій справі № 632/1531/24 провадження № 1-кс/632/134/24 скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, що може свідчити про його упередженість, а секретар судового засідання ОСОБА_7 проживає неподалік позивачки у справі ОСОБА_8 , що може вплинути не, те що вони можуть спілкуватися між собою.

В судовому засіданні сторона відповідачів підтримали заяву про відвід судді та секретаря судового засідання та просили її задовольнити.

Представник позивачки, адвокат Лєдєньова С.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення відводів через безпідставність доводів сторони відповідачів.

Секретар судового засідання Кузьменко М.В. в усних поясненнях у судовому засіданні також висловилася щодо безпідставності відводів, з позивачкою у справі не знайома, бо проживає у іншому районі міста та бачила її лише у приміщенні суду перед засіданням.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, а ст. 38 ЦПК України - секретаря судового засідання, які є по суті аналогічними.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Як установлено ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади»).

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатись за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України» (Biluha v. Ukraine), п.49).

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд дійшов висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, оскільки суд констатує, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У справі, про яку йдеться у заяві про відвід ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги набрала чинності 16.09.2024 року після повернення апеляційної скарги адвокатові, а відповідачкою ОСОБА_3 вона не оскаржувалася.

Отже, за відсутності інших належних та допустимих доказів, говорити про недотримання принципу неупередженості, оперуючи лише такими формальними ознаками є передчасним.

Водночас стороною відповідачів не надано даних, що вказують на упередженість та необ`єктивність судді та секретаря судового засідання при розгляді даної цивільної справи.

Отже, доводи заяви про відвід судді та секретаря судового засідання ґрунтуються на суб`єктивних переконаннях відповідачів.

Будь-яких інших підстав для відводу судді та секретарю передбачених ст. ст. 36, 37, 38 ЦПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, заява відповідачів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.36, 38-40, 258-261, 351-354 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви відповідачів про відвід судді Библіва С.В. та секретаря судового засідання Кузьменко М.В. у даній цивільній справі.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: С. В. Библів