Номер провадження: 22-ц/813/13/24
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач Кредитна спілка «Перше Кредитне Товаривство», відповідачка - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2015 року, ухвалене Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Ільченко Н.А. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивований тим, що з відповідачем ОСОБА_2 позивач уклав два кредитних договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року та № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року.

Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року надала ОСОБА_2 кредит на суму 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. При укладанні вказаного договору позивач і відповідач відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України домовилися про зміну тривалості позовної давності до 10 років, що закріплено у п. 10.7. кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року.

Відповідно до п. 1 додаткового договору № 3 від 03 жовтня 2008 року до кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року, кредит надавався строком на 24 фактичних місяця від дати надання першої частини кредиту з умовою щомісячної сплати відсотків (тобто, до 03 жовтня 2009 року).

За прострочення повернення кредитних коштів, у п. 7.4. кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів.

Також кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року надала ОСОБА_2 кредит на суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. При укладанні вказаного договору позивач і відповідач відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України домовилися про зміну тривалості позовної давності до 10 років, що закріплено у п. 12.7. кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року, відповідач зобов`язався повертати кредит протягом 12 календарних місяців з моменту отримання (тобто, до 21 серпня 2009 року) та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів (додаток № 1 до договору).

За прострочення повернення кредитних коштів, у п. 9.4. кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів.

Вказує, що відповідач до цього часу не виконала свої зобов`язання.

Станом на 31 жовтня 2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року на суму 1 707 204, 71 грн, а за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 на суму 621 436, 41 грн, загальна сума боргу складає 2 328 641,12 грн.

Крім того, зазначає, що боржниці пропонувалось оформити реструктуризацію її боргів. Просив окремою ухвалою тимчасово заборонити та відмовити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон до виконання нею своїх зобов`язань; накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать відповідачці; стягнути з ОСОБА_2 загальну суму боргу у розмірі 2 328 641,12 грн. у тому числі:

за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 сума боргу складає 1 707 204, 71 грн.

залишок боргу за тілом кредиту - 78 910, 58 грн;

заборгованість за відсотками за користування кредитом 165 291, 98 грн;

заборгованість по пені за прострочення платежів - 1 463 002, 15 грн;

за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 сума боргу складає 621 436, 41 грн;

залишок боргу за тілом кредиту 29 097, 01 грн;

заборгованість за відсотками за користування кредитом 40 369, 12 грн;

заборгованість по пені за прострочення платежів 551 970, 28 грн.

05 червня 2015 року кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» подала заяву про уточнення позову, зазначивши, що на підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України, позивач змінює суму позовних вимог на 2 582 881, 29 грн, у тому числі:

за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 сума боргу на 04 червня 2015 року складає 1 894 462, 77 гр:

залишок боргу за тілом кредиту - 78 910, 58 грн;

заборгованість за відсотками за користування кредитом 182 103, 18 грн;

заборгованість по пені за прострочення платежів - 1 633 449, 01 грн;

за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 сума боргу на 04 червня 2015 року складає 688 418, 52 грн:

залишок боргу за тілом кредиту - 29 097, 01 грн.;

заборгованість за відсотками за користування кредитом - 44 501, 69 грн.;

заборгованість по пені за прострочення платежів 614 819, 82 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2015 року позов кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» заборгованість:

за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року з додатками у загальному розмірі 522027 (п`ятсот двадцять дві тисячі двадцять сім) грн 52 коп. (з яких: заборгованість за кредитом 78910,58 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 182103,18 грн; пеня за прострочення платежів 261013,76 грн);

за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року у загальному розмірі 147197 (сто сорок сім тисяч сто дев`яносто сім) грн 40 коп. (з яких: заборгованість за кредитом 29097,01 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 44501,69 грн; пеня за прострочення платежів 73598,70 грн).

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2015 року як незаконне, винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та постановити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» відмовити у повному обсязі.

Вказує, що про оскаржуване рішення ОСОБА_2 стало відомо лише 16 жовтня 2015 року. Жодного повідомлення про час та місце розгляду справи не було отримано. Копія оскаржуваного рішення на її адресу не надходила. Про наявність рішення вона дізналась випадково у зв`язку з тим, що за попередньою адресою воне не мешкає вже тривалий час. Досі рішення суду не отримано, а тому на думку відповідача вона була позбавлена можливості захищати свої права та законні інтереси у судовому порядку, надати докази по справі, дати пояснення, виступити в дебатах.

В запереченнях на апеляційну скаргу кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» зазначає, що кредитній спілці не було відомо нового місця реєстрації проживання відповідача під час подання позовної заяви до суду а також за весь час судового розгляду та ухвалення рішення. Відповідач письмово не повідомила кредитну спілку про зміну місця проживання. Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» випадково дізналось про зміну місця проживання відповідача після подання виконавчого листа на примусове виконання до відділу виконавчої служби. Тому кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» звернулася до суду з позовом за останнім відомим місцем реєстрації проживання. Суд неодноразово викликав відповідачку до суду, що підтверджується матеріалами справи. Також відповідачка викликалась до суду через оголошення у газету «Урядовий кур`єр» та газету «Одеські вісті». А тому пояснення відповідачки про не повідомлення про час та місце розгляду справи є недійсними. Крім того відповідачкою не надано жодних доказів, які б свідчили про своєчасну сплату за кредитними договорами та відсутності заборгованості.

Справа перебувала у провадженні головуючого судді Оверіної О.В. у складі суддів Таварткіладзе О.М., Кравець Ю.І. (т. 1 а.с. 61), ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яка ухвалою суду від 05 листопада 2015 року призначена до розгляду на 09 грудня 2015 року на 14-00 годину.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 лютого 2016 року справа передана на розгляд головуючому судді Ващенко Л.Г. у складі суддів: Вадовської Л.М., Плавич Н.Д. у зв`язку з припиненням повноважень судді Оверіної О.В. (т. 1 а.с. 125).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2019 року справа передана на розгляд головуючому судді Гірняк Л.А. у складі колегії суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В. у зв`язку з утворенням нового суду на підставі ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 5 ст. 31 ЦПК України (т. 2 а.с. 179).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 січня 2019 року справа призначена до розгляду на 24 січня 2019 року о 12-00 год. Згодом справа неодноразово призначалася до судового розгляду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2023 року у зв`язку з звільненням у відставку суддю ОСОБА_4 з посади судді Одеського апеляційного суду за Рішенням Вищої ради правосуддя № 126/0/15-23 від 21 лютого 2023 року визначено головуючого суддю Ігнатенко П.Я. (т. 3 а.с. 182).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2023 року замінено суддів Сегеду С.М. та Цюру Т.В. на суддів Орловську Н.В. та Пузанову Л.В. (т. 3 а.с. 184).

У зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Херсонського апеляційного суду Ігнатенко П.Я. справу передано до провадження судді Назарової М.В., судді учасники колегії: Орловська Н.В., Пузанова Л.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023) (т. 3 а.с. 198).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2023 року замінено суддів Орловську Н.В., Пузанову Л.В. на суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П. (т. 3 а.с. 200).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року призначено справу до розгляду на 24 жовтня 2023 року о 14-00 год. (т. 3 а.с. 202), останній раз справа призначена до розгляду на 24 вересня 2024 року о 14-30 год.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні представник заявниці відповідачки ОСОБА_1 адвокат Пілюк С.В. підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник позивача - кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (повернення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 03.09.2024 з відміткою Укрпошти про відсутність особи за адресою місцезнаходження юридичної особи, зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 65020, Одеський р-н,м. Одеса, вул. Базарна, 104).

Вказане у відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що згідно з кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року з додатком № 1 від 03 жовтня 2007 року, додатком № 2 від 07 травня 2008 року та додатком № 3 від 03 жовтня 2008 року, КС «Перше Кредитне Товариство» надала ОСОБА_2 кредит в сумі 100000,00 грн на строк користування 24 місяці, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 36 % річних, з поверненням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 03 жовтня 2009 року.

Згідно з кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року КС «Перше Кредитне Товариство» надало ОСОБА_2 кредит в сумі 50000,00 грн на строк користування 12 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 24 % річних, з поверненням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 21 серпня 2009 року.

Пункт 10.7. кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року та п. 12.7. кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року передбачають, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цих договорів застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років.

Відповідно до п. 7.4. кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року та п. 9.4. кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року у випадку прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом або несвоєчасним поверненням суми кредиту повністю або відповідної його частини, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 1 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежів.

Підставою для звернення до суду позивачем зазначається про невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року, через що її заборгованість за цим договором, станом на 04 червня 2015 року склала у загальному розмірі 1894462,77 грн (з яких: заборгованість за кредитом 78910,58 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 182103,18 грн; пеня за прострочення платежів 1633449,01 грн).

Через невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року позивач зазначає про наявність заборгованість за цим договором станом на 04 червня 2015 року склала у загальному розмірі 688418,52 грн (з яких: заборгованість за кредитом 29097,01 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 44501,69 гр.; пеня за прострочення платежів 614819,82 грн).

Задовольняючи частково позовні вимоги КС «Перше Кредитне Товариство», суд виходив з обгрунтованості позовних вимог в частині нарахування заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та взяв до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на наведене та враховуючи, що розмір нарахованої позивачем пені за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року (1633449,01 грн) та за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року (614819,82 грн) набагато перевищує загальний розмір заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом за цими договорами (відповідно, 261013,76 грн (78910,58 грн +182103,18 грн) та 73598,70 грн (29097,01 грн + 44501,69 грн), тому суд вважав за необхідне зменшити розмір пені за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року до 261013,76 грн, і за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року - до 73598,70 грн.

Переглядаючи вказане рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Установлено, що пеня та штраф як види неустойки застосовані за різні порушення умов зобов`язань. При цьому законодавцем не обмежується застосування одночасно обох видів неустойки, що встановлені сторонами в договорі.

При цьому, у разі оспорення позичальником отримання ним коштів за договором та з огляду на встановлену ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину, саме на особу, яка заперечує дійсність правочину, покладається обов`язок довести зворотнє.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У цивільних справах суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Позивачем на підтвердження своїх вимог суду надано: кредитний договір № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року, кредитний договір № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року, додатковий договір №1 від 03 жовтня 2007 року (до кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року), додатковий договір № 2 від 07 травня 2008 року (до кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року), додатковий договір № 3 від 03 жовтня 2008 року (до кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року), договір поруки № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2008 року, графік платежів до кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року, анкета позичальника від 21 серпня 2008 року на ім`я ОСОБА_2 , розрахунки до кредитного договору № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року, розрахунки до кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року.

Оскільки доводами апеляційної скарги зазначено порушення судом норм матеріального права та відповідачкою заперечувалося підписання нею кредитних договорів, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2018 року у справі призначено судово-технічну експертизу документів на предмет, зокрема наявності чи відсутності ознак технічної підробки у видаткових касових ордерах № 5612 від 03.10.2007, № 4571 від 21.08.2008, № 263 від 07.05.2008 по транскрипції, розміру, взаємному розміщенню відносно бланкової строки, країв аркушів, просторової орієнтації.

Згідно з висновком № 4399/42 судово-технічної експертизи документів за матеріалами справи провадженні № 22-ц/785/1647/16, складеному 25 квітня 2017 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України документів:

у наданому на експертизу оригіналі видаткового касового ордеру № 4571 від 21.08.2018:

підпис розміщений у графі «Керівник», виконаний рукописним способом чорнилами синього кольору без використання технічних засобів і без використання монтажу;

підписи у графах: «Головний бухгалтер», «Видав касир», виконані рукописним способом пишучим приладом із стержнем, заправленим пастою для кулькових ручок синьо-фіолетового кольору без використання технічних засобів і без використання монтажу;

рукописний запис: «п`ятдесят тисяч грн 00 коп. 21 августа ...8» у графі «Одержав» і підпис у графі «Підпис» виконані рукописним способом пишучим приладом із стержнем, заправленим пастою для кулькових ручок синьо-фіолетового кольору без використання технічних засобів і без використання монтажу.

У наданих на експертизу електрофотокопіях видаткових касових ордерів № 5612, від 03.10.2007, № 2363 від 07.05.2008:

- підписи, що розміщені у графах: «Одержав», «Підпис», копії підписів у графах: «Керівник», «Головний бухгалтер», «Видав касир» виконані не рукописним способом, а нанесені електрофотографічним способом тонером чорного кольору

Надані на експертизу: електрофотокопія видаткового касового ордеру № 5612 від 03.10.2007; електрофотокопія видаткового касового ордеру № 2363 від 07.05.2008 виготовлені шляхом монтажу за допомогою копіювальної техніки із використанням рукописних записів (зображень) та підписів (зображень) осіб, які розташовані у графах: «Головний бухгалтер», «Видав касир», рукописних записів: «п`ятдесят тисяч гри 00 коп. 21 августа ...8» у графі «Одержав» та підпису у графі «Підпис» у наданому на експертизу оригіналі (або його копії) видаткового касового ордеру № 4571 від 21.08.2008 (т. 2 а.с. 158-161).

Оскільки вказаний доказ має визначальне значення для правильного вирішення справи, а позивачка заперечує укладення нею договорів та надає докази свого проживання за іншою, ніж зазначено позивачем у позовні заяві, адресою станом на час повідомлення її судом про розгляд справи шляхом розміщення оголошення у засобах масової інформації, апеляційний суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України приймає вказаний доказ та стадії апеляційного перегляду справи.

Надаючи оцінку вказаному висновку судово-технічної експертизи документів, колегія доходить висновку про спростування відповідачкою належним та допустимим доказом факту отримання нею за видатковими касовими ордерами № 5612 від 03.10.2007 та № 2363 від 07.05.2008 грошових коштів у розмірі по 50 000 грн, загалом 100 000 грн за кредитним договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року, оскільки підписи, що розміщені у графах: «Одержав», «Підпис», копії підписів у графах: «Керівник», «Головний бухгалтер», «Видав касир» наданих експерту електрофотокопіях ордерів виконані не рукописним способом, а нанесені електрофотографічним способом тонером чорного кольору та виготовлені шляхом монтажу за допомогою копіювального техніки, мають повне співпадіння між собою елементів зображень (копій): записів, підписів у наведених вище електрофотокопіях, що дозволяє зробити висновок про те, що вони кожний виконані шляхом монтажу за допомогою копіювальної техніки з використанням рукописних зображень та підписів (при порівняльному дослідженні підписів, розміщених у графі «головний бухгалтер», «Видав касир», рукописних записів: «п`ятдесят тисяч грн. 21 августа…8» у графі «Одержав» та підпису у графі «Підпис» наданих на експертизу документах: видатковому касовому ордері №4571 від 21.08.2008 та електрофотокопіях видаткових касових ордерів №5612 від 03.10.2007, №2363 від 07.05.2008, встановлено по кожному порівнянню повну їх збіжність за змістом записів (зображень), взаємного розташування слів у рядку, літер у словах, розміру, будови знаків; підписів (зображень) за конфігурацією, розміщенням, розмірами, протяжності рухів по вертикалі та горизонталі (знімки 1,2,3, фототаблиця 1, що додається до висновку) і вказані співпадіння є суттєвими.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно усталеної практики Верховного Суду саме первинні бухгалтерські документи мають підтверджувати не тільки укладення кредитного договору, а й фактичну передачу та отримання грошових коштів на виконання умов договору кредитором.

Оскільки вказані фотокопії ордерів як первинні бухгалтерські документи № 5612 від 03.10.2007 та № 2363 від 07.05.2008 за ознакою повного співпадіння із оригіналом ордеру № 4517 від 21.08.2008 містять підписи отримувача та інших осіб (керівника, головного бухгалтера, касиру), які виконані не рукописним способом, а нанесені електрофотографічним способом тонером чорного кольору та мають збіжності за змістом записів (зображень), взаємного розташування слів у рядку, літер у словах, розміру, будови знаків; підписів (зображень) за конфігурацією, розміщенням, розмірами, протяжності рухів по вертикалі та горизонталі (знімки 1,2,3, фототаблиця 1, що додається до висновку) з видатковим касовим ордером № 4571, який наданий позивачем в оригіналі, і вказані співпадіння є суттєвими, то вказане належним чином спростовує отримання відповідачкою ОСОБА_2 (станом на дату, зазначені у вказаних ордерах) отримання нею грошових коштів за договором № ОД-1/0817/07/542 від 03 жовтня 2007 року.

Натомість, що стосується оспорення відповідачкою укладення нею кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року та отримання за ним коштів, то вказаним експертним висновком встановлено створення такого без використання технічних засобів та виконання рукописного тексту без монтажу.

Колегія суддів доходить висновку про те, що відповідачкою належними та допустимими доказами не спростовано укладення кредитного договору № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року, а саме що ОСОБА_2 не надала суду будь-яких доказів на підтвердження того, що підпис у вказаному кредитному договорі (а.с. 259 т. 1) та у графіку платежів до нього як Додатку № 1 до Договору (а.с. 260 т. 1), а також у видатковому касовому ордері № 4571 від 21.08.2008, заяві про видачу грошових коштів у розмірі 50000 грн (а.с. 262 т. 1).

Так, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2016 року за клопотанням представника ОСОБА_2 у справі призначено судову технічно-криміналістичну і почеркознавчу експертизу, зупинено провадження у справі (т. 1 а.с. 229- 230), провадження у справі відновлено ухвалою суду від 04 листопада 2016 року у зв`язку з надходженням матеріалів справи для виконання клопотання експерта № 4398 від 17 жовтня 2016 року (т. 1 а.с. 242).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2016 року задоволено клопотання експерта стосовно формулювання ухвали суду про призначення експертизи та надання оригіналів документів, призначено у справі судову технічно-криміналістичну і почеркознавчу експертизу (т. 1 а.с. 249).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2017 року відновлено провадження за апеляційною скаргою у зв`язку з повідомленням експерта про неможливість надання висновку, справу призначено до розгляду на 21 вересня 2017 року об 11-30 год. (т. 2 а.с. 14).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року за клопотанням представника ОСОБА_2 у справі призначено судову технічно-криміналістичну і почеркознавчу експертизу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2018 року відновлено провадження та призначено до розгляду на 14 червня 2018 року об 11-й год.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2018 року матеріали справи направлені експертам Одеського науково--дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи відповідно до ухвали суду від 23 листопада 2017 року. Провадження у справі зупинено (т.2, а.с. 130-133).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2018 року відновлено провадження та призначено до розгляду на 08 листопада 2018 року о 12-й год.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року за клопотанням представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено (т. 3 а.с. 39-41).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2020 року відновлено провадження у справі за клопотанням експерта та призначено справу до розгляду на 13 серпня 2020 року о 09-45 год. (т. 3 а.с. 53).

При цьому оригінал рахунку експерта та копію його клопотання було направлено сторонам, у тому разі і стороні відповідачки, про отримання чого свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 06.06.2020 за адресою, повідомленою відповідачкою ОСОБА_2 суду (а.с. 57 т. 3).

28 липня 2020 року листом № 20-1223 експерт повідомив про залишення ухвали суду без виконання через незадоволення клопотання експерта від 28 квітня 2020 року про надання оригіналів досліджуваних документів, вільних та експериментальних зразків почерку та підписів ОСОБА_2 , рахунку вартості проведення експертизи не сплачено.

Колегія суддів зазначає, що в розпорядження експертів надавалися матеріали цивільної справи № 522/23691/14-ц, які станом на грудень 2016 року вже містили всі перелічені оригінали документів (кредитний договір № ОД- ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року (а.с. 259 т. 1), графік платежів до нього як Додаток № 1 до Договору (а.с. 260 т. 1), видатковий касовий ордер № 4571 від 21.08.2008, заяву про видачу грошових коштів у розмірі 50000 грн (а.с. 262 т. 1).

Отже, не виконавши свого процесуального обов`язку щодо сплати вартості проведення експертизи, яку було призначено за власним клопотанням, відповідачка не спростувала дійсність правочину, і оскільки вказаний кредитний договір, дійсність якого презюмується у відповідності до вимог ст. 204 ЦК України, не визнавався недійсним, то він створює взаємні права та обов`язки для його сторін.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № ОД -1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року свідчить про те, що станом на час закінчення дії кредитного договору 20 серпня 2019 року (останній день) - заборгованість за кредитом становила - 29097,01 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 4075,18 грн.

Натомість, до збільшення нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом (що продовжували нараховуватися позивачем і під час знаходження справи в суді, про що свідчить заява про збільшення позовних вимог а.с. 35, т.1) призвело нарахування відсотків поза межами кредитного договору, що є неприпустимим.

В постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) Велика Палата Верховного Суду відступила (шляхом конкретизації) від її висновку, викладеного у вищевказаній постанові від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (провадження № 12-85гс20), вказавши, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Також з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається відсутність пені станом на час припинення кредитного договору, а з`явилася така лише станом на час звернення позивача до суду, що не відповідає умовам п. 7.9. укладеного між сторонами Кредитного договору (а.с. 10 т. 1).

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Вказане невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права у відповідності до вимог п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» та стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» заборгованості за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року у загальному розмірі 33172,19 грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 3654 грн, позовні вимоги задоволені на 1,3 %, за подачу апеляційної скарги відповідачкою сплачено 4019,40 грн, яка задоволена на 98,7%.

Оскільки позовна заява підлягає задоволенню частково, то з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 47,50 грн (3654 х 1,3 %) за подання позовної заяви.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, то з Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3967,15 грн (4019,40 х 98,7%) за подання апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги частини 10 статті 141 ЦПК України, шляхом взаємозаліку з Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3919,30 (3967,15 47,50) грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 13.03.1996,адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» (65020, м. Одеса, вул. Базарна, 104, ) заборгованість за кредитним договором № ОД-1/0529/08/1185 від 21 серпня 2008 року у загальному розмірі 33172,19 грн (з яких: заборгованість за кредитом 29097,01 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 4075,18 грн).

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» (65020, м. Одеса, вул. Базарна, 104, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 13.03.1996, адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір 3919,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 03 жовтня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко