РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/6125/22

Провадження № 22-ц/4815/589/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Гордійчук С. О., Хилевич С. В.

секретар судового засідання Андрошулік І. А.

учасники справи:

апелянт ОСОБА_1 ,

позивач ОСОБА_2 , яка діє інтересах

неповнолітнього ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2024 року у складі судді Ковальова І.М., постановлене в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2024 року вказану

заяву задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову: заборону на відчуження житлового приміщення АДРЕСА_1 , накладену ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року. Копію ухвали направлено в Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, майдан Просвіти, 2) для виконання та сторонам для відома.

Вважаючиухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що до початку розгляду заяви ОСОБА_3 про скасування заборони забезпечення позову позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення розгляду цієї заяви, оскільки ним оскаржені судові рішення до Верховного Суду в касаційному порядку, а також клопотання в порядку ст. 436 ЦПК України про зупинення Верховним Судом виконання рішення Рівненського міського суду від 13 вересня 2023 року до вирішення Верховним Судом заявленого клопотання про зупинення виконання судових рішень, долучивши до клопотання витяги з сторінки в Електронному суді Верховного Суду, що касаційна скарга зареєстрована, призначено склад суду. Додає, що суд першої інстанції клопотання про зупинення розгляду заяви не вирішив, заяву ОСОБА_3 задовольнив, заходи забезпечення позову скасував, тобто, в порушення вимог ЦПК України, прийняв передчасне рішення по суті заяви. Покликається на ч.7 ст.158 ЦПК України, яка закріплює прало, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Покликаючись на те, що заява ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову не була вмотивована, як не вмотивоване і рішення суду, яким передчасно і безпідставно задоволено заяву та скасовано ці заходи до сплину дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_3 вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, просить залишити її без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року клопотання позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі задоволено: накладено заборону на відчуження житлового приміщення АДРЕСА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як встановлено судом, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання відмовлено рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року, котре після апеляційного перегляду Рівненським апеляційним судом 22 лютого 2024 року набрало законної сили.

З огляду на такі обставини, збереження заходів забезпечення позову (заборони на відчуження житлового приміщення АДРЕСА_1 ) , вжитих ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року порушує права та інтереси заявника ОСОБА_3 , відповідача у справі, на розпорядження власністю.

Покликання апелянта на ч.7 ст.158 ЦПК України, яка закріплює прало, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, апеляційним судом оцінюються критично. Стверджуючи про на те, що заява ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову не була вмотивована, як не вмотивоване і рішення суду, яким передчасно і безпідставно задоволено заяву та скасовано ці заходи до сплину дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, апелянт ОСОБА_1 помилково трактує норми, які регулюють порядок скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Збереження дії вжитих заходів забезпечення позову протягом 90 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду передбачено законом у разі у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, однак в даному випадку у випадку має місце відмова у задоволенні позову про визнання недійсним договору довічного утримання, а в такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Оскільки рішення суду про відмову у задоволенні позову набрало законної сили 13 вересня 2023 року, скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті у зв`язку з ним, є правомірним.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 червня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.