справа № 760/7514/22 головуючий у суді І інстанції Коробенко С.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Кияшко К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 липня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Державної казначейської служби України про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції та Державної казначейської служби України про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що заяву про розгляд справи за його відсутності він подав ще 14 лютого 2023 року. Заява була подана відповідно до приписів законодавства, через спеціальну форму в системі Електронного Суду. Він не подавав таку заяву на кожне засідання, оскільки законодавством не встановлено обов`язку, що треба подавати таку заяву на кожне засідання. Заява від 14 лютого 2023 року стосується всього процесу розгляду справи, а не одного конкретного засідання. Текст заяви від 14 лютого 2023 року зрозумілий і не має подвійного чи прихованого тлумачення: «Прошу суд: розгляд справу 760/7514/22 без моєї присутності». Дана заява була доставлена до суду 15 лютого 2023 року і у системі Електронного Суду позначена як така, яка приєднана до матеріалів справи. Цієї заяви досить, щоб вже давно завершити розгляд справи без моєї присутності. Суд не визнавав цю заяву недійсною, неподаною, такою, що не відповідає закону тощо. Тим не менше, суд з незрозумілих причин постійно переносив розгляд справи. Як випливає з ухвали про повернення позовної заяви, суд мотивував переноси моєю неявкою у судове засідання. При цьому суд жодного разу не постановляв ухвалу про обов`язкову явку в судове засідання, чи про те, що відсутність позивача в засіданні перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, вдруге не з`явився в судове засідання і від нього не надходило заяв про розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи, в тому числі позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також, п. 3 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

У постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №759/15271/17 та від 11 березня 2020 року у справі №761/8849/19 вказано, що аналіз змісту п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з наведеної підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, повторно не з`явився саме у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи.

Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі №405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Справа неодноразово призначалася до розгляду.

20 березня 2024 року та 23 липня 2024 року позивач до суду не з`явився, про слухання справи у зазначені дні був належним чином повідомлений через підсистему Електронний суд ЄСІТС.

23 липня 2024 року судом було постановлено ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 14 лютого 2023 року (а.с. 77) в якій позивач просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, правові підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України були відсутні з огляду на подання 14 лютого 2023 року позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 липня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.