СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/974/24

пр. № 2/759/1889/24

22 жовтня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Шило М.І.,

за участі представника позивача Агбонгале Л.С. ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кузнець Л.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, просп.Берестейський, 97), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович (03179, м.Київ, просп.Берестейський, 123, офіс 212) про визнання права на завершення розпочатої процедури приватизації,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2024 р. адвокат Агбонгале Л.С., яка представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить визнати за позивачем право на завершення розпочатої ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , процедури приватизації квартири АДРЕСА_2 . В обґрунтування позову вказує, що 31.03.1993 р. виконавчим комітетом Шевченківської районної ради народних депутатів м.Києва на ім`я ОСОБА_4 та сім`ю з трьох осіб було видано ордер №72371 серія Б на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_2 . 10.11.2022 р. ОСОБА_4 звертався (вдруге) до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_2 . Проте, листом від 01.12.2022 р. №32/59 Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація відмовила (вдруге) ОСОБА_4 у приватизації квартири у зв`язку із неподанням повного пакету документів. Звернутись втретє із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 завадила хвороба, внаслідок якої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. він помер. Спадкоємцем ОСОБА_4 за законом є ОСОБА_2 . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. від 06.11.2023 р. №195/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю підтверджуючих право власності спадкодавця документів на квартиру АДРЕСА_2 , що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16.01.2024 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2024 р. відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

25.03.2024 р. представником відповідача подано до суду відзив у якому заперечується проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача вказує ненадання ОСОБА_4 повного переліку документів для здійснення процедури приватизації. Відмовляючи ОСОБА_4 в приватизації квартири Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений конституцією та законами України. Дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а з вини заявника, внаслідок ненадання громадянином необхідних документів для приватизації житлового приміщення. Окрім того, такі дії Святошинської РДА не оскаржувались. Твердження позивача, що вона набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю є хибними, оскільки спірна квартира на момент смерті не належала ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Третя особа просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши сторони у справі, дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.03.1993 р. виконавчим комітетом Шевченківської районної ради народних депутатів м.Києва видано ордер №72371 серії Б на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на сім`ю з трьох осіб - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. народилась ОСОБА_7 . Батьком дитини вказано ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтв про зміну імені 21.07.2005 р. позивачем змінено прізвище із « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_9 ».

У зв`язку із укладенням шлюбу 25.06.2011 р. змінено прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_9 », який було розірвано 21.10.2014 р.

14.03.2015 р. у зв`язку із укладенням шлюбу позивачем зміно прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_9 ».

Згідно даних паспорта позивача, ОСОБА_2 07.04.2015 р. була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 та 21.05.2015 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

16.09.2022 р. ОСОБА_4 звернувся до ЦНАП з метою приватизації квартири АДРЕСА_2 .

05.10.2024 р. Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла рішення №32/46 про відмову у приватизації квартири, оскільки подані ОСОБА_4 16.09.2024 р. заява та пакет документів на приватизацію квартири АДРЕСА_2 не містять усіх необхідних документів, зокрема відсутня копія ордеру на квартиру, заява на приватизацію квартири оформлена неналежним чином.

10.10.2022 р. ОСОБА_4 повторно звернувся із заявою про приватизацію квартири для оформлення свідоцтва на право власності.

01.12.2022 р. Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла рішення №32/59 про відмову у приватизації квартири, у зв`язку із відсутністю копії ордера на квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області (актовий запис №402).

06.11.2023 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком О.В.встановлено, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є дочка померлого ОСОБА_2 . Інші особи, що мають право на спадщину, не звертались.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. від 06.11.2023 р. №195/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю підтверджуючих право власності спадкодавця документів на квартиру АДРЕСА_2 .

Частиною третьою статті 12 та частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 81 ЦПК України).

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Пленум Верховного Суду України в частині п`ятій пункту 13 постанови від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначив, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Отже, аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що право у спадкоємця вимагати визнання права на приватизацію в порядку спадкування виникає виключно у тому разі, коли спадкодавець (наймач) за життя звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

У даному випадку ОСОБА_4 звертався до Святошинської РДА із заявою про приватизацію квартири, однак йому двічі було відмовлено з підстав неподання ним копії ордеру на квартиру. З наведеного слідує висновок, що процедура приватизації була завершена ще за життя померлого ОСОБА_4 шляхом відмови у її проведені. Вказані дії органу державної влади не оскаржувались заявником в адміністративному порядку, що свідчить про його волевиявлення та погодження з таким рішенням.

Твердження позивача, що втретє звернутись із заявою про приватизацію квартиру ОСОБА_4 завадила хвороба суд оцінює критично. Оскільки з моменту відмови у приватизації квартири до смерті ОСОБА_4 минуло шість місяців. За доволі тривалий проміжок часу ОСОБА_4 ані не оскаржував відмову Святошинської РДА про приватизацію житлового приміщення, ані не звертався повторно із відповідною заявою. Таким чином, за життя він своє право на набуття квартири у власність не реалізував. Окрім того, як пояснила у судовому засіданні позивач, ордер на квартиру все ж таки знаходився у її батька вдома, що було виявлено після його смерті.

Отже, ОСОБА_4 звертався до органу приватизації з неналежно оформленими заявами, які були розглянуті останнім у встановлені строки і в їх задоволені було правомірно відмолено за життя заявника, у зв`язку із чим суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак у їх задоволені слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ЗУ "Про приватизацію Державного житлового фонду"

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, просп.Берестейський, 97), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович (03179, м.Київ, просп.Берестейський, 123, офіс 212) про визнання права на завершення розпочатої процедури приватизації, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова