ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1565/24
Провадження №2/477/1021/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судових засідань Сеніній В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником ОСОБА_2 , відповідно до якої позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 у м.Вознесенськ, Вознесенського району Миколаївської області.

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,53 га, розташовану на території Первомайської селищної ради Миколаївського району (раніше Партизанської сільської ради Жовтневого району) Миколаївської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач як спадкоємець першої черги за законом звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.І. для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ним не було надано документів на підтвердження факту прийняття спадщини.

Перебуваючи з 16 жовтня 2021 року у Польщі, а також через активні бойові дії на території Первомайської селищної територіальної громади Миколаївської області, він не мав змоги вчасно дізнатись про смерть матері та звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Зважаючи на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, просить визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці.

Ухвалою від 24 червня 2024 року позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою від 02 липня 2024 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи.

Ухвалою від 31 липня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

23 серпня 2024 року від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

26 вересня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача Первомайської селищної ради в судове засідання не з`явився. Від відповідача 26 липня 2024 року до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до вимог частини першої статті 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до копії спадкової справи №51/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у будинку за адресою АДРЕСА_1 , разом зі спадкодавцем був зареєстрований її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, є таким, який прийняв спадщину після смерті матері як спадкоємець першої черги.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про надання йому додаткового строку для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці, зазначив відповідачем Первомайську селищну раду Миколаївського району Миколаївської області.

Суд зазначає, що відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку за адресою АДРЕСА_1 разом зі спадкодавцем був зареєстрований її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, є таким, який прийняв спадщину після смерті матері як спадкоємець першої черги.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Зазначений висновок висловлено Великою Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 має бути належним відповідачем у справі, у зв`язку з чим позов пред`явлений до неналежного відповідача.

Позивач з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем до закінчення підготовчого провадження у справі не звертався.

Підстав для заміни первісного відповідача належним відповідачем після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій статті 51 ЦПК України, тобто після закриття підготовчого провадження, суд не вбачає.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача за відсутності підстав для заміни первісного відповідача належним відповідачем є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Визнання відповідачем Первомайською селищною радою Миколаївської області позову суд не приймає, оскільки, виходячи з встановлених судом обставин, таке визнання суперечить закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, позивач не позбавлений права захистити свої спадкові права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку позову до належного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 51, 258-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Первомайська селищна рада Миколаївської області (, 57232, Миколаївська область, Миколаївський район, селище Первомайське, вул.Ювілейна, 9).

Суддя Л.М.Семенова