Справа № 723/3203/23
Провадження № 2/723/551/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Сторожинецької міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , представникмпозивача ОСОБА_4 до ОСОБА_1 третя особа що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Сторожинецької міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернулася в Сторожинецький районний суд з позовом про визначення місця проживання дитини посилаючись на те, що 19.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного сталу по місту Харків, Харківського міського управління юстиції, був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 69, від шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 жовтня 2022 року рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний.

Після переїзду у м. Сторожинець, позивач із дитиною зареєстрували своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач - АДРЕСА_2 .

Після розлучення сторони між собою усно уклали графік перебування дитини одним із батьків.

На сьогоднішній день між сторонами не досягнуто домовленості щодо місця проживання дитини.

Позивач не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обов`язків щодо доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Сторожинецька міська рада про визначення місця проживання дитини, в якій посилається на наступне.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , за взаємною згодою сторони вирішили, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 буде проживати з батьком ОСОБА_3 , а мати ОСОБА_1 буде забирати доньку до себе у вихідні дні та на свята.

ОСОБА_3 звертає увагу суду, що відповідно до Акту обстеження матерівально-побутових умов, квартира в якій він проживає з донькою в доброму стані, створені всі належні умови для проживання та виховання дитини.

Рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради №65 від 07.07.2023 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 просить суд прийняти зустрічний позов до провадження та визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, представник ОСОБА_2 направив до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутност та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направиви суду заяву про відмову в зустрічному позові та закриття по ньому провадження.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 19.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного сталу по місту Харків, Харківського міського управління юстиції, був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 69, від шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.8).

18 жовтня 2022 року рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний (а.с.9).

Малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матірю ОСОБА_1 , яка займається її вихованням, утриманням, для дитини створені належні умови проживання.

Визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування за дитиною та прийняття участі у її вихованні.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Частиною 3 ст.160 СК України передбачено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст.9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Суд вважає, що саме проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю буде цілком відповідати інтересам малолітньої дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме її здоровому розвитку.

Суд також бере до уваги, що відповідач ОСОБА_3 подав до суду клопотання про відмову від зустрічного позову, що свідчить про підтримання позовних вимог.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, а також те, що на даний час малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю, а тому суд приходить до висновку про необхідність визначити її місця проживання разом з матір`ю - ОСОБА_1 , задовольнивши позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст.141, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Сторожинецької міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

СУДДЯ