Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Кирийчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . На день смерті в його власності перебувало 33/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та земельна ділянка при цьому будинку. 07.06.2023 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 33/100 часток у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав його батькові на момент смерті. Право власності на спадкове майно батько набув на підставі договору дарування житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. 22.07.2006 за реєстровим № 1777, право власності зареєстровано за спадкодавцем комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 25.10.2006, реєстраційний номер: 15448110, номер запису: 8169 в книзі: 65; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 040. В той же час, право власності на 382 метри квадратних земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться за тією ж адресою, за його батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його життя не було реєстроване.

Позивач також вказав, що в зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Євгенія Заріцька постановою № 90/02/31 від 25.07.2023 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0382 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У спадковій справі №68559586 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Євгенією Заріцькою було встановлено, що згідно відомостей Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки за кадастровим номером :04:020:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації земельної ділянки 15.05.2007 та власниками зазначено ОСОБА_2 - частка у спільній власності 680/1000 та ОСОБА_6 - частка у спільній власності 320/1000, причому ОСОБА_2 є дарувальником частки зазначеної земельної ділянки згідно договору дарування житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. 22.07.2006 за реєстровим № 1777. Частка у спільній власності 320/1000 земельної ділянки станом на сьогоднішній день на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2023 належить позивачу, а частка у спільній власності 298/1000 земельної ділянки за кадастровим номером :04:020:0011, за договором купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 22.07.2006 - ОСОБА_4 .

Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0382 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 08.12.2023 витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Заріцької Євгенії Олександрівни належним чином засвідчені копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, направили до суду письмові заяви з проханням проводити судове засідання за їхньої відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказав про підтримання позовних вимог, відповідач у заяві вказала про визнання позову, а треті особи у своїх заявах вказали про доцільність задоволення позову.

Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що слідує з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.10.2019, виданого Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, та копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 16.01.1996.

22.07.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір дарування житлового будинку і земельної ділянки, на підставі якого ОСОБА_2 зобов`язалась передати, а ОСОБА_5 прийняти в дар 33/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 382 кв. м земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться за тією же адресою.

Як убачається з копії спадкової справи № 30/2021, заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Заріцькою Є.О. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на 33/100 частки в праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0382 га, цілове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належали спадкодавцю на підставі договору дарування житлового будинку і земельної ділянки, укладеного між ним та ОСОБА_2 22.07.2006 та посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л., а також зареєстрвоаним у реєстрі за № 1777 .

Позивачу було видано приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Заріцької Є.О. свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.06.2023 на 33/100 часток у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав його батькові на момент смерті згідно договору дарування житлового будинку і земельної ділянки від 22.07.2066 за реєстровим № 1777.

Водночас постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Заріцької Є.О. від 25.07.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0382 га, цілове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації права власності ОСОБА_5 на зазначену земельну ділянку.

Інформація про зареєстроване право на земельну ділянку площею 0,0382 га, цілове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в державному земельному кадастрі відсутня.

Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Нормами статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» ЗК України.

Згідно положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Із аналізу досліджених судом доказів можна зробити висновок про те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_5 та набув право на спадщину у вигляді права власності на 33/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку за цією ж адресою, так як за життя спадкодавця не були внесені відомості щодо реєстрації права власності на неї, тому враховуючи також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв`язку з чим приймається судом, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-82, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0382 га, цілове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКППНОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКППНОМЕР_4 ).

Третя особа: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКППНОМЕР_5 ).

Третя особа: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКППНОМЕР_6 ).

Суддя Л.М. Семенцова