_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/495/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ :

01.07.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2 , в якій вона просить встановити факт належності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , вданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 14.10.1997 р., диплому серії НОМЕР_3 , виданого Одеським гідрометеорологічним інститутом 30.06.1986 року, реєстраційний № НОМЕР_4 , на ім`я « ОСОБА_2 ».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена заява передана судді Бобуйок І.А., який ухвалою від 02.07.2024 року матеріали цивільної справи направив до Київського районного суду м. Одеси та, відповідно до протоколу аавтоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 09 серпня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу та відкрито окреме провадження по цій цивільній справі.

17 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні, призначеному на 08.11.2024 року, заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату та час судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно диплому серії НОМЕР_3 від 30.06.1986 року, ОСОБА_2 з 1981 року по 1986 рік навчалась в Одеському гідрометеорологічному інституті за спеціальністю метеорологія», та їй присвоєно кваліфікацію «інженера метеоролога». По батькові в дипломі на українській мові зазначено - « ОСОБА_4 », на російській мові - « ОСОБА_5 » (а.с. 12).

У трудовій книжці серії НОМЕР_5 від 15.05.1986 року, по батькові заявниці зазначено на російській мові - « ОСОБА_5 » (а.с. 14).

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 14 жовтня 1997 року, по батькові заявниці зазначено на українській мові - « ОСОБА_6 », на російській мові - « ОСОБА_5 » (а.с. 7, а.с. 7 зворот).

В довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 07.12.1998 року, по батькові заявниці зазначено на українській мові - « ОСОБА_6 » (а.с. 10).

Згідно архівної довідки від 31.01.2024 №26/66, виданої Одеським державним екологічним університетом, ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) дійсно навчалась в Одеському гідрометеорологічному інституті (згідно Наказу №624 від 05.09.2001 року Постановою кабінету Міністрів перейменований Одеський державний екологічний університет). Диплом видавався у 1986 році на підставі наданих документів. Паспорт громадянки України ОСОБА_2 видавався 14.10.1997 року. Певно, це сприяло розбіжностям у перекладі та написанні прізвища, ім я та по батькові (а.с. 13).

Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 11.06.2024 року №89 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу на дату звернення. До страхового стажу не зараховано: період роботи з 01.12.1988 року по 28.03.1989 рік, оскільки відсутня назва організації при прийнятті на роботу та слабкий відтиск печатки, що засвідчує запис при звільненні; період навчання з 01.09.1981 року по 30.06.1986 рік згідно архівної довідки, виданої Одеським державним екологічним університетом від 31.01.2024 року №26/66, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_7 ) (а.с. 11.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за №5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.

Суд розглядає справи про встановлення факту, згідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК (за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.

Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, щодо її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо).

Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявниці важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

З представлених заявником доказів вбачається, що доводи заявниці є законними та обґрунтованими.

Заявниця - ОСОБА_2 не має можливості одержати нові чи внести виправлення в наявні документи та реалізувати своє право на отримання пенсії в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку.

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності документу ОСОБА_2 .

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 14.10.1997 року, диплому серії НОМЕР_3 , виданого Одеським гідрометеорологічним інститутом 30.06.1986 року, реєстраційний № НОМЕР_4 , на ім`я « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко