П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024року місто Києва

Справа 359/2950/24

Провадження№22-ц/824/14236/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , подану адвокатом Триньовою Яною Олегівно на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - передано на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (вулиця Олександрівська, місто Запоріжжя, 69000).

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Триньова Я.О.подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Зазначає, що дійсно, первинно позовна заява була подана враховуючи загальну територіальну юрисдикцію за ймовірним місцем проживання відповідача (ч.1 ст.27 ЦПК). І якби, позивач залишався надалі на цій позиції, то ним була б подана апеляційна скарга на рішення Бориспільського міськрайонного суду про передачу справи до Печерського районного суду (за місцем дорожньо-транспортної пригоди).

Однак, Печерським районним судом м. Києва не було враховано факт відсутності такої скарги. Таким чином позивач погодився із рішенням Бориспільського суду і має право на подання позову (передачі справи) за вибором підсудності враховуючи предмет спору відповідно до ч.6 ст. 28 ЦПК.

Крім того в ч.1 ст. 27 ЦПК зазначено виключення із загального правила територіальної підсудності - окремі випадки зміни територіальної підсудності за вибором позивача. Одним з таких випадків є ч.6 ст. 28 ЦПК.

Отже позивач змінив підстави вибору територіальної підсудності справи, отримавши інформацію, що відповідач не проживає в м. Бориспіль. Доказом чого є подання цієї апеляційної скарги. А відтак відсутній факт порушення територіальної підсудності і відсутнє можливе настання правових наслідків прийняття рішення у справі з порушенням підсудності згідно ч.1 ст. 378 ЦПК, про що йдеться в Ухвалі Печерського суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року в складі колегії суддів відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

03.04.2024 року надійшла відповідь № 524618 від 03.04.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано для розгляду по суті за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 524618 від 03.04.2024 року, зробленої на запит Печерського районного суду м. Києва, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , що не належить до територіальної підсудності Печерського районного суду м. Києва.

Передаючи справу за підсудністю до іншого суду суд першої інстанції виходив з того, згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 524618 від 03.04.2024 року, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , що не належить до територіальної підсудності Печерського районного суду м. Києва. з урахуванням місця реєстрації проживання відповідача, дана справа підсудна Бердянському міськрайонному суду Запорізької області.

Разом з цим, відповідно до розпорядження Голови Верховного суду Всеволода Князєва від 10.03.2022 року № 4/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Бердянському міськрайонному суду Запорізької області та визначено за Томаківським районним судом Дніпропетровської області.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої з наступних підстав.

В оскаржуваній ухвалі судом зроблено висновок про недопустимість порушення правил щодо підсудності, враховуючи обставину, що позивачем позовну заяву подано з порушенням територіальної юрисдикції (підсудністю) судів, і відповідно суд доходить висновку про необхідність передачі справи за належною підсудністю (за встановленим місцем реєстрації відповідача).

Так, первинно позовна заява була подана враховуючи загальну територіальну юрисдикцію за ймовірним місцем проживання відповідача (ч.1 ст.27 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2024 року про передачу справи до Печерського районного суду (за місцем дорожньо-транспортної пригоди).

Позивач не оскаржив вказану ухвалу в апеляційному порядку, а отже погодився із рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області та фактично змінив підстави вибору територіальної підсудності справи, отримавши інформацію, що відповідач не проживає в м. Бориспіль.

Розгляд справи за місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди сприятиме досягненню завдання цивільного судочинства: своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи з метою ефективного захисту порушених прав позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування оскаржуваної ухвали, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, за правилами ст. 379 ЦПК України ухвала районного суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подануадвокатом Триньовою Яною Олегівно задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняттята може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна