Справа № 204/5122/24
Провадження № 2-др/204/59/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
07 листопада 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Токар Н.В.,
за участю секретаря Савченко С.С.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі заявупредставника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шевчук Ольги Миколаївни про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
У травні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськавід 24 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10 травня 2024 року у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 23.05.2024 року становить 67 668 (шістдесят сім тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.
09 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шевчук Ольги Миколаївни про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у якій адвокат просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені в ході розгляду справи, а саме витрати на професійну (правничу) допомогув розмірі 15 000 грн.
В судове засідання позивач та його представники: адвокат Шевчук О.М. та адвокат Усенко А.О. не з`явились, від останньої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін.
Ознайомившись з матеріалами справи, поданою заявою про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення судових витрат на правову допомогу, доданими до неї доказами, суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (ст.ст. 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
З матеріалів справи вбачається, що правнича (юридична) допомога надавалась позивачу ОСОБА_1 на підставі договору №б/н про надання правничої допомоги від 17.05.2024 року, який був укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Vекторпраvа» (а.с.61-64).
Згідно п.2.8 Договору, для надання юридичної допомоги Клієнту, Адвокатське об`єднання призначає адвокатів: Шевчук Ольгу Миколаївну (помічника адвоката Матюшенко Тетяну Володимирівну), ОСОБА_3 .
Адвокат Шевчук Ольга Миколаївна представляла інтереси позивача ОСОБА_1 на підставі ордеру серії АЕ №1288250 від 23 травня 2024 року (а.с.65) та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2075 від 16.11.2009 року (а.с.66).
Відповідно до п.4.1 Договору, юридична допомога, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнтом оплачується за умови погодження сторонами порядку розрахунку та розміру розрахунку у додатковій угоді до цього договору, яка викладається у письмовій формі та підписується обома сторонами.
Клієнт здійснює оплату послуг за цим Договором на підставі наданих йому Адвокатським об`єднанням Акта надання послуг та Рахунку (п.4.2 Договору).
Вбачається, що 09 вересня 2024 року сторонами погоджено та підписано Додаткову угоду б/н до договору про надання правової допомоги б/н від 17.05.2024 року (а.с.67). Так, сторони узгодили наступну фіксовану вартість послуг за надання правничої (юридичної) допомоги за цією додатковою угодою: вивчення документів, аналіз юридичної практики, надання консультації, підготовка правової позиції по справі, підготовка та подача позовної заяви до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та участь в судовому засіданні 19 червня 2024 року в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, яка складає 15 000,00 грн.
Із розрахунку правової (правничої) допомоги від 09 вересня 2024 року вбачається, що Адвокатське об`єднання «Vекторпраvа», в особі керуючого партнера Шевчук Ольги Миколаївни, надає для ознайомлення клієнту - ОСОБА_1 рахунок вартості послуг правової (правничої) допомоги:
-вивчення документів, аналіз юридичної практики, надання консультації, підготовка правової позиції по справі, підготовка та подача позовної заяви до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - витрачено 4 години - вартість фіксована 12 000,00 грн;
- участь в судовому засіданні 19 червня 2024 року в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська - витрачено 1 годину (включає в себе прибуття та очікування в приміщенні суду) - вартість 3 000,00 грн. (а.с.68).
09 вересня 2024 року сторонами погоджено та підписано Акт приймання-передачі послуг №б/н договору про надання правової допомоги №б/н від 17.05.2024 року, за яким загальна вартість послуг складає 15 000, 00 грн. та складається з наступного: 1) вивчення документів, аналіз юридичної практики, надання консультації, підготовка правової позиції по справі, підготовка та подача позовної заяви до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - витрачено 4 години - вартість фіксована 12 000,00 грн; 2) участь в судовому засіданні 19 червня 2024 року в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська - витрачено 1 годину (включає в себе прибуття та очікування в приміщенні суду) - вартість 3 000,00 грн. (а.с.69-70).
Крім того, адвокатом Шевчук О.М. складено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно договору про надання правничої допомоги №б/н від 17.05.2024 року по справі №204/5122/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.71).
Суд приймає вказані документи в якості доказів на підтвердження виконання адвокатом Шевчук О.М. робіт на підставі договору про надання правової допомоги від 17.05.2024 року.
Заперечення протилежної сторони щодо співмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу до суду не надходили.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.05.2024 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, підписана адвокатом Шевчук Ольгою Миколаївною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.1-18).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.3 ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.
За таких обставин, судне вбачає підстав для стягнення судових витрат на суму 3000 грн., саме в цій частині, а тому пов`язані з цим витрати не можуть бути компенсовані за рахунок протилежної сторони.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 колегією суддів зроблено висновки, що профільний закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату, а оскільки адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність до них не можуть бути застосовані положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13 та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148, оскільки останні не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку та не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. У вказаній постанові Верховний Суд також зазначає, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката та одночасно дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанцію, довідку, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Отже, як випливає з вищевикладеної позиції Верховного Суду, видана адвокатом квитанція, довідка або інший документ, складений у довільній формі на підтвердження отримання від клієнта готівкових коштів за надання правової допомоги разом із договором про надання правової допомоги (актами виконаних робіт тощо) є належним доказом для підтвердження витрат учасника справи на професійну правничу допомогу.
Отже, суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та обсяг задоволених позовних вимог та вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 12 000 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 270 ЦПК України, суд, -
Заявупредставника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шевчук Ольги Миколаївни про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики -задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правовою допомогою у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп.
В іншій частині заяви - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Суддя Н.В. Токар