Справа № 740/1316/24
Провадження № 2/740/662/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Дьоміної Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», товариство) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № Z52.20289.003483131 від 19 грудня 2017 року в розмірі 35 747,05 грн, та за кредитним договором № Z75.21268.003731939 від 06 березня 2018 року в розмірі 13 573,91 грн, а також судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 грудня 2017 року та 06 березня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк (далі АТ «Ідея Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитні договори № Z52.20289.003483131 та № Z75.21268.003731939 відповідно.

07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за вказаними кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників № 4 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором № Z52.20289.003483131 від 19.12.2017 у розмірі 35 747,05 грн, з яких: 8445,65 заборгованість за основним боргом; 27 301,40 грн заборгованість за процентами. Крім того, відповідно до вказаного реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором № Z75.21268.003731939 від 06.03.2018 у розмірі 13 573,91 грн, з яких: 4983,95 грн заборгованість за основним боргом; 8589,96 грн заборгованість за процентами.

Всі нарахування відбулися до отримання позивачем права грошової вимоги до відповідачки, жодних додаткових нарахувань позивач не здійснював, умов кредитних договорів не змінював в односторонньому порядку.

Відповідачка порушила взяті за кредитними договорами зобов`язання з повернення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим позивач як новий кредитор за захистом своїх прав звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 26 квітня 2024 року 12-00 год., яке у подальшому відкладено на 11 червня 2024 року 15-00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

У позовній заяві позивач просив розглядати справу за відсутності його представника та у разі неявки відповідача в судове засідання ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подавала.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 19.12.2017 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z52.20289.003483131, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 18 780,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (за наявності), а позичальник зобов`язався одержати кредит та повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості). Банк надав кредит у день підписання договору строком на 24 місяці. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01 % річних від залишкової суми кредиту.

Згідно з п. 1.6 кредитного договору позичальник доручає та дає розпорядження банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 19 числа кожного місяця згідно з графіком щомісячних платежів, що є додатком до Паспорта споживчого кредиту, який підписано відповідачкою.

У п. 2.5 вказаного договору передбачено, що нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також в інших випадках, передбачених цим договором.

06.03.2018 АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z75.21268.003731939, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 5800,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) строком на 60 місяців. Згідно з п. 1. 3 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається, як змінна частина ставки, збільшена на 0,49 %. Станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 9,5 %, що разом з мережею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99 %.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 06 числа кожного місяця згідно з графіком щомісячних платежів, що є додатком до Паспорта споживчого кредиту, який підписано відповідачкою.

У п. 2.5 вказаного договору передбачено, що нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також в інших випадках, передбачених цим договором.

07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 21, 22).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 4 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № Z52.20289.003483131 від 19.12.2017 у розмірі 35 747,05 грн, з яких: 8445,65 заборгованість за основним боргом; 27 301,40 грн заборгованість за процентами; за договором № Z75.21268.003731939 від 06.03.2018 у розмірі 13 573,91 грн, з яких: 4983,95 грн заборгованість за основним боргом; 8589,96 грн заборгованість за процентами.

Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості за вказаними кредитними договором станом на 30.01.2024 за відповідачкою рахується заборгованість за договором № Z52.20289.003483131 від 19.12.2017 у розмірі 35 747,05 грн, з яких: 8445,65 грн заборгованість за основним боргом; 27301,40 грн заборгованість за процентами; за договором № Z75.21268.003731939 від 06.03.2018 у розмірі 13 573,91 грн, з яких: 4983,95 грн заборгованість за основним боргом; 8589,96 грн заборгованість за процентами.

Посилаючись на те, що відповідачка порушила взяті за договорами зобов`язання щодо своєчасного внесення грошових коштів на погашення суми кредиту, процентів за користування кредитним коштами, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно зі ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Також відповідно до ст. 1082 ЦПК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази суд вважає належними та допустимими і такими, що підтверджують укладення відповідачкою вищевказаних кредитних договорів.

Унаслідок невиконання відповідачкою взятих за кредитними договорами зобов`язань утворилася заборгованість у загальному розмірі 49 320,96 грн, яка не спростована відповідачкою, і така заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача, який є новим кредитором на підставі відповідного договору про відступлення права вимоги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 81, 89, 128, 141, 223, 263, 265, 268, 272, 273, 280, 283 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ) заборгованість у загальному розмірі 49 320 (сорок дев`ять тисяч триста двадцять) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко