Справа № 195/1580/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

29.10.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Томаківка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та поділ земельної ділянки в натурі зі зміною цільового призначення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та поділ земельної ділянки в натурі зі зміною цільового призначення.

Представник позивачки обґрунтовує позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця, відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, яке складається в тому числі із житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5302 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 фактично являлася власником житлового будинку загальною площею 76,40 кв. м., житловою площею 38,10 кв. м.

Будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування.

Відповідно до довідки виданої КП «Нікопольське районне БТІ» ДОР» за № 243 від 22.08.2024 року вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за облікованими даними БТІ, належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер майна: 12152748; номер запису у реєстровій книзі: 3-48, розташований на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5302 га, кадастровий номер :03:001:0024.

Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Рудий М.Є. надав лист роз`яснення від 16.08.2024 року за № 8/02-14 щодо неможливості оформлення спадкових прав в цілому на вищезазначене спадкове нерухоме майно на позивачку, посилаючись на ч.1 ст. 182, ст. 377 ЦК України, оскільки житловий будинок, збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та право власності на земельну ділянку зареєстровано за попереднім власником ( ОСОБА_4 ). Згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку номер витягу НВ-024 від 12.08.2024 відповідно до якого цільове призначення земельної ділянки, на якій розташовано житловий будинок, для ведення особистого селянського господарства, та власником земельної ділянки є ОСОБА_4 .

Представник позивачки ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач Мирівська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету просить розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_6 , який був залучений за ухвалою суду від 01.10.2024 в якості співвідповідача, в судове засідання не з`явився, але також подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.29), яка після смерті, на належне їй майно, залишила заповіт складений 22.10.2018 на ім`я позивачки ОСОБА_1 (а.с.40).

Відповідно, після смерті спадкодавця, відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, яке складається в тому числі із житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5302 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини щодо належності спадкодавцю нерухомого майна підтверджуються правовстановлюючими документами: договором купівлі продажу жилого будинку від 21.09.2006 року зареєстрованим в реєстрі за № 1448 (а.с.10); договором купівлі продажу земельної ділянки від 21.09.2006 року зареєстрованим в реєстрі за № 1447 (а.с.14); витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку номер витягу НВ-024 від 12.08.2024: для ведення особистого селянського господарства площею 0,5302 га, кадастровий номер :03:001:0024 (а.с.15-20).

Із Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленим КП «Томаківське БТІ» станом на 21.09.2006 року вбачається, що ОСОБА_3 фактично являлася власником житлового будинку загальною площею 76,40 кв. м., житловою площею 38,10 кв. м. (а.с.12-13)

Будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування.

Відповідно до довідки виданої КП «Нікопольське районне БТІ» ДОР» за № 243 від 22.08.2024 (а.с.11) вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за облікованими даними БТІ, належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер майна: 12152748; номер запису у реєстровій книзі: 3-48, розташований на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5302 га, кадастровий номер :03:001:0024.

Володіння спадкодавцем, а потім і позивачкою зазначеним житловим будинком із земельною ділянкою не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.

Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Рудий М.Є. надав лист роз`яснення від 16.08.2024 року за № 8/02-14 (а.с.21) щодо неможливості оформлення спадкових прав в цілому на вищезазначене спадкове нерухоме майно на позивача, при цьому зазначив:

У відповідності до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно витягу з з Державного земельного кадастру на земельну ділянку номер витягу НВ-024 від 12.08.2024 відповідно до якого цільове призначення земельної ділянки, на якій розташовано житловий будинок, для ведення особистого селянського господарства, та власником земельної ділянки є ОСОБА_4 .

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Враховуючи вищевикладене та те, що житловий будинок, збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та право власності на земельну ділянку зареєстровано за попереднім власником ( ОСОБА_4 ), оформити Ваші спадкові права на зазначене майно не вбачається можливим.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Аналогічне положення закріплене статтею 120 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідний висновок висловлений у постановах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України в редакції, що була чинною, починаючи з 01 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на нерухоме майно має також і право на земельну ділянку, на якій це майно розміщено та необхідну для обслуговування нерухомого майна.

Такого висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 сформульовано висновки про те, що при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 01 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Враховуючи викладене, є необхідність виділення земельної ділянки для обслуговування спадкового житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами.

Так як, житловий будинок розташований на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5302 га, то її необхідно поділити із виділенням в натурі земельної ділянки необхідної для обслуговування житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами.

На підставі викладеного, за зверненням позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , який має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 011834 (виданий відповідно до протоколу Кваліфікаційної комісії від 27.11.2014 року № 10), ліцензію № 0025 від 14.06.2011 року на право легального користування програмним забезпеченням Геодезична Інформаційна система 6, відповідно до чинного законодавства розробив Висновок щодо можливості поділу земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0024, зміни цільового призначення та виділення в натурі на місцевості двох земельних ділянок.

Як вбачається з Висновку щодо технічної можливості розподілу земельної ділянки із виділенням в натурі на місцевості від 23 серпня 2024 року (а.с.23-24), є технічна можливість поділу земельної ділянки, площею 0,5302 гектарів з кадастровим номером :03:001:0024, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, по АДРЕСА_1 , в наступних площах та розташування згідно ситуаційного плану, а саме:

1. земельну ділянку під житловим будинком площею 0,25 га., зі зміною цільового призначення із 01.03 для ведення особистого селянського господарства на 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

2. земельну ділянку площею 0,2802 га., з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства,

з наступним присвоєнням земельним ділянкам кадастрових номерів відповідно до чинного законодавства.

Окрім того, з повідомлення приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. від 17.09.2024 вих. № 250/02-14 наданого на запит суду разом з копією спадкової справи (а.с.33-50), вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заводилась спадкова справа за № 26/2024.

З копії спадкової справи № 26/2024 суд вбачає, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 зверталася ОСОБА_1 , яка є позивачкою у цій справі, а також звертався чоловік померлої ОСОБА_6 , який є співвідповідачем у цій справі, та який відмовився від прийняття спадщини, інших спадкоємців не має.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 3.1. роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності.

Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності, станом на 30.08.2024 року, дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями складає 98 000,00 гривень (а.с.26); вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства складає 47 000,00 гривень (а.с.27).

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка просить суд не стягувати з відповідачів на свою користь судовий збір, тому суд вважає можливим звільнити останню від відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 141, 229, 235, 258-259, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та поділ земельної ділянки в натурі зі зміною цільового призначення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право особистої приватної власності в порядку спадкування на: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа житлових приміщень якого становить 76,40 кв. м., житлова площа становить 38,10 кв. м.; який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельну ділянку, площею 0,5302 гектарів з кадастровим номером :03:001:0024, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташований за адресою: АДРЕСА_1 , поділити в наступних площах: земельну ділянку під житловим будинком площею 0,25 га, зі зміною цільового призначення із 01.03 для ведення особистого селянського господарства на 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,2802 га, з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, з наступним присвоєнням земельним ділянкам кадастрових номерів відповідно до чинного законодавства, та визнати на них за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право особистої приватної власності в порядку спадкування. Одночасно припинити державну реєстрацію права власності земельної ділянки площею 0,5302 гектарів з кадастровим номером :03:001:0024, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про сторони:

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Мирівська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету (, 53571, с.Топила, вул. Правобережна, 49 Нікопольського району Дніпропетровської області).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 07.11.2024.

Суддя: Л. А. Кондус