Постанова

Іменем України

10 жовтня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/16688/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач)

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.

за участю секретаря Марченка М. С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва

від 30 липня 2024 року

в складі судді Петрова Д. В.

у цивільній справі №758/5325/24 Подільського районного суду м. Києва

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитними договорами

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), як правонаступник ТОВ «ІНФІНАНС», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за трьома кредитними договорами.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 11.01.2022 між TOB «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним у виді одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланим на номер мобільного телефону відповідача.

Вказував, що 24.11.2022 між TOB «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24/11-22, за яким останній отримав права вимоги до ОСОБА_1 на підставі Реєстру боржників від 24.11.2022 на загальну суму 91 749,99 грн.

Також 18.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №20640-02/2022, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Договору.

08.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, за яким останній отримав права вимоги до ОСОБА_1 на підставі Реєстру боржників від 08.12.2022 на загальну суму 36 393,75 грн.

Крім того, 14.02.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/767141, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що відповідає п. 7 Договору.

12.08.2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» укладено Договір факторингу №12082022, за яким останній отримав права вимоги до ОСОБА_1 на підставі Реєстру боржників від 12.08.2022 на загальну суму 27 360,00 грн.

Зазначав, що ОСОБА_1 не погасила заборгованість за жодним із трьох кредитних договорів, правонаступником за якими є позивач, а тому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за трьома кредитними договорами у загальній сумі 155 503,74 грн.

Відповідач, не погоджуючись із позовам подала відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на відсутність доказів перерахування коштів позичальнику за кредитними договорами.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2024 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та як наслідок залишив поза увагою, що позивачем не надано докази на підтвердження позовних вимог, а саме, що первісними кредиторами було виконано умови договорів в частині надання коштів позичальнику, шляхом перерахування на її банківський рахунок.

Також вказував на помилковість висновків суду першої інстанції про доведеність обставин надсилання коштів на рахунок ОСОБА_1 , за відсутності належних доказів на підтвердження надання коштів позичальнику.

Зазначав, що по кредитному договору від 11.01.2022 № долучено квитанцію про сплату №130609104 від 11.01.2022, однак з неї неможливо встановити, що первісний кредитор перерахував позику на рахунок ОСОБА_1 . За кредитним договором №20640-02/2022 від 18.02.2022 позивачем, з порушенням процесуальних строків, без обґрунтування неможливості подання такого доказу разом із позовною заявою, долучено інформаційну довідку №2919-27 від 03.06.2024, яка не є первинним бухгалтерським документом, а відповіддю ТОВ «Універсальні платіжні рішення». За договором №/767141 від 05.02.2022 документ про перерахування коштів відсутній.

За вказаних обставин, просив скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2024 рокута ухвалити нове судове рішення, яким позов залишити без задоволення. Також просив вирішити питання про судові витрати.

Скаржник належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 08.10.2024 не з`явився. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 08.10.2024 свого представника не направив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу 08.10.2024 за відсутності сторін, які не з'явилися в судове засідання.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №, шляхом підписання Акцепту оферти від 11.01.2022 на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 11.01.2022.

Кредитний договір № від 11.01.2022 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «4r9v3v». Вказана інформація викладена у реквізитах вищезазначеного договору, які міститься в матеріалах справи. Тобто, для укладання договору № від 11.01.2022, відповідачем вчинено ряд дій без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.

Відповідно до Акцепту оферти від 11.01.2022 на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 11.01.2022 згідно Заявки-анкети №3983048 від 11.01.2022 розмір кредиту складає 20 000,00 грн; строк користування кредитом - 12 місяців; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, яка застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, яка застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому виражені становить 146 350,00 грн, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; реальна річна процента ставка за кредитом становить 18 415,82%, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; номінальна відсоткова ставка.

Також з Акцепту оферти від 11.01.2022 вбачається, що, підписуючи Акцепт позичальник надала згоду на обробку персональних даних з метою отримання кредиту.

Відповідно до Заявки-анкети на отримання кредиту №398304 від 11.01.2022 реквізити банківської платіжної картки позичальника НОМЕР_1 .

Згідно копії квитанції про сплату №130609104 від 11.01.2022 на картку НОМЕР_1 зараховано 20 000,00 грн, сума платежу 20 120,00 грн.

24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24/11-22, у відповідності до якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 до договору факторингу №24/11-22, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 91 749,99 грн, з яких: 19 999,99 грн - заборгованість за основним боргом; 71 750,00 грн - заборгованість за відсотками.

18.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №20640-02/2022.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «W9623» і був надісланий на номер мобільного телефону позичальника.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. - 1.3. вищезгаданого кредитного договору, розмір кредиту складає 12 500,00 грн, строком на 25 днів до 14.03.2022. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу.

Відповідно до п. 1.7 Договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті

Згідно з п.п. 2.5. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнт (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 7 вказаного договору реквізити банківської платіжної картки відповідача НОМЕР_1.

Згідно копії інформаційної довідки №2919-27 від 03.06.2024, отриманої фактором відповіді на запит первісних кредиторів, вбачається, що 18.02.2022 на картку НОМЕР_1 зараховано 12 500,00 грн, на виконання умов договору на переказ коштів ФК-150920 від 15.09.2020, укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення».

08.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 до договору факторингу №08122022 від 08.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36 393,75 грн, з яких: 12 500,00 грн - заборгованість за основним боргом; 2 893,75 грн - заборгованість за відсотками.

Також установлено, що 05.02.2022 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №/767141.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса. Реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п. 1.1. - 1.3. вищезгаданого кредитного договору, розмір кредиту складає 10 000 грн, строком на 30 днів до 06.03.2022. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 365% річних від суми кредиту в розрахунку 1% на добу.

Згідно п.п. 1.4. п. 1 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Згідно з п. п. 2.4. п. 2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 7 вказаного договору реквізити банківської платіжної картки позичальника НОМЕР_1.

12.08.2022 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022 у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 12.08.2022 до договору факторингу №12082022 від 12.08.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 360,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 17 360,00 грн - заборгованість за відсотками.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог шляхом надання фактором усіх необхідних документів, а тому числі первинних бухгалтерських які вказували на підтвердження отримання відповідачем коштів за кредитними договорами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за трьома кредитними договорами, які укладалися у електронній формі, як правонаступник первісних кредиторів за договорами факторингу. За принципом презумпції правочину вказані правочини є дійсними. Відповідач не надала доказів суду про визнання цих правочинів недійсними чи їх окремих положень.

Звертаючись до суду з позовом, позивач доводив, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами № від 11.01.2022, №20640-02/2022 від 18.02.2022 та №/767141 від 05.02.2022 у останньої утворилася заборгованість перед первісними кредиторами у загальній сумі 155 503,74 грн та право вимоги перейшло до позивача за договорами факторингу.

Як установлено вище, кожен з договорів, підписаних ОСОБА_1 передбачав передачу первісним кредитором позичальнику у власність грошових коштів шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, вказаний останньою.

Оскільки ТОВ «ФК» «ЄАПБ» набув права вимоги за вказаними договорами на підставі укладених договорів факторингу, саме на останнього покладено обов`язок з доведення перерахування позичальнику грошових коштів на вказаний нею картковий рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із позовної заяви на підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитними договорами та договором позики надано копії відповідних договорів, копії договорів факторингу із відповідними реєстрами та розрахунки заборгованості по кожному із договорів.

Крім того, надаючи оцінку доказам долученим, до позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що первинним бухгалтерським документом на підтвердження виконання зобов`язання первісного кредитора щодо перерахування позичальнику грошових коштів на її картковий рахунок є копія квитанції про сплату №130609104 від 11.01.2022.

Місцевий суд виходив з того, що на картку НОМЕР_1 зарахована сума 20 000 грн, що збігається розміром кредиту за кредитним договором № від 11.01.2022, а отже дає змогу встановити, що банк взяті на себе зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що вказана квитанція не підтверджує виконання зобов`язання первісного кредитора з перерахування коштів за кредитним договором № від 11.01.2022.

З копії квитанції про сплату №130609104 від 11.01.2022 вбачається що картка платника НОМЕР_1 . Призначення платежу «зачисление 20 000 грн на карту НОМЕР_1 ». До сплати 20 000,00 грн. Комісія - 120,00 грн. Сума платежу 20 120,00 грн. Реквізити одержувача - ТОВ «ІНФІНАНС», ; IBAN НОМЕР_3 ; Банк - АТ «ОТП Банк». Номер операції 130609104. Код авторизації: 814464. Час операції: 11.01.2022 18:03. Термінал: www.ipay.ua.

Отже, з вказаної квитанції вбачається, що картка платника є НОМЕР_1 , а одержувачем є ТОВ «ІНФІНАНС». Формулювання призначення платежу заповнюється платником і таке формулювання «зачисление 20 000 грн на карту НОМЕР_1 » не свідчить про надання кредиту ОСОБА_1 від ТОВ «ІНФІНАНС», оскільки не кореспондується з іншими реквізитами квитанції. Більше того, у даної фінансової операції була комісія у розмірі 120,00 грн, а платіж склав 20 120,00 грн, однак у кредитному договорі № від 11.01.2022 відсутні інформація про платіж на суму 20 120,00 грн чи комісію у розмірі 120,00 грн.

Оскільки карту платника вказано НОМЕР_1 , що належить позивачу, а реквізити одержувача у квитанції зазначені первісного кредитора, то відсутні підстави вважати, що вказаний первинний бухгалтерський документ свідчить про виконання зобов`язань первісного кредитора щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок позичальника.

Крім того, суд виходив з того, що копія інформаційної довідки №2919-27 від 03.06.2024, свідчить про виконання первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свого обов`язку з перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 за кредитом №20640-02/2022 від 18.02.2022. Однак такий висновок суду є помилковим, з огляду на таке.

На аркуші справи 158 знаходиться лист за Вх. №2919-27 від 03.06.2024, адресований ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» від ТОВ «Універсальні платіжні рішення». У вказаному листі Директор «Універсальні платіжні рішення» повідомляв, що 18.02.2022 на картку НОМЕР_1 зараховано 12 500,00 грн, на виконання умов договору на переказ коштів ФК-150920 від 15.09.2020, укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення».

Разом з тим, вказаний лист датований 03.06.2024 є відповіддю ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на запит ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», які не є учасниками даної справи. Крім того вказаний лист не є первинним бухгалтерським документом, з якого можна встановити дійсність фінансової операції. Крім того, з даного листа вбачається, що переказ коштів здійснювався на виконання умов договору ФК-150920 від 15.09.2020, який відсутній у матеріалах справи. А тому, вказаний доказ не свідчить про виконання первісним кредитором умов договору з перерахування коштів на рахунок позичальника. Більше того, колегія суддів приймає доводи скаржника про те, що такий доказ подано з порушенням, положень ст. 83 ЦПК України, адже його не було подано разом з позовною заявою. У ній не вказувалися причини неможливості подання такого доказу. У клопотанні про долучення вказаного доказу позивач не обґрунтовував неможливості подання його разом з позовною заявою з причин, що не залежали від нього.

За кредитним договором №/767141 від 05.092.2022 позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували, що первісний кредиторТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» виконав зобов`язання щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок позичальника.

Місцевий суд виходив з того, що надані копії відповідних договорів, копії договорів факторингу із відповідними реєстрами та розрахунки заборгованості по кожному із договорів, свідчать про доведеність позовних вимог, однак вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.

Зазначені розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Враховуючи те, що апеляційний суд визнав обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи доказів перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 , як то передбачалося кредитними договорами, апеляційна скарга підлягає задоволенню із скасуванням рішення суду першої інстанції та ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, а саме щодо стягнення судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції №6570-9299-9458-7216 від 13.09.2024 за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі, визначеному законом, а саме 4 542,00 грн (а. с. 194).

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то з ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4 542,00 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з апеляційної скарги, скаржник просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, понесені під час розгляду справи судом першої інстанції та 5 000,00 у суді апеляційної інстанції.

У суді першої інстанції відповідачем долучено договір про надання правової допомоги та акт виконаних робіт, з якого вбачається, що загальний розмір витрат на правничу допомогу склад лає 15 000,00 грн, з яких три години консультації клієнта - 3 000,00 грн; чотири години аналізу практики Верховного Суду - 4 000,00 грн; підготовка відзиву у справі (чотири години) - 8000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про неспівмірність понесених витрат із складністю справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції ТОВ «ФК «ЄАПБ» не погодившись із розміром витрат на правничу допомогу, подало клопотання про зменшення таких витрат, в якому не вбачав підстав у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, посилаючись на їх неспівмірність із складністю справи.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15.09.2021 у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Проаналізувавши надані ОСОБА_1 докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), з урахуванням заперечень відповідача, а також врахувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду в суді першої інстанції справи про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Так, на переконання суду такі види послуг, як: 1) консультація клієнта щодо підстав та порядку підготовки відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив до суду та їх розгляду. Можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства. Узгодження правової позиції та визначення плану дій у справі №758/5325/24 (три години - 3 000, 00 грн); 2) аналіз судової практики місцевих та апеляційних судів щодо вирішення спорів щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Аналіз судової практики Верховного Суду щодо належних доказів виконання кредитних договорів (чотири години - 4 000,00 грн); 3) складання відзиву на позовну заяву (чотири години - 8 000,00 грн), що зазначені заявником окремо, фактично є одним і тим же видом послуг та охоплюються такими діями адвоката як складання відзиву на апеляційну скаргу. Додатково включати ці витрати, як окремий вид послуг не відповідає критерію «розумності витрат на професійну правничу допомогу».

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що погоджений між адвокатом Підодвірним Т. І. та ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції в сумі 15 000,00 грн є завищеним.

За вказаних обставин та з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих адвокатом позивачки в суді першої інстанції, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи та вчинених адвокатом дій - складання відзиву на позовну заяву.

Стосовно витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000,00 грн, то скаржником не долучено доказів підтвердження виконання робіт, як то Акт виконаних робіт, а тому колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн у суді апеляційної інстанції.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт надання позивачці адвокатом Підодвірним Т. І. правничої допомоги лише в суді першої інстанції шляхом складання та подання відзиву на позовну заяву, то заперечення відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн в суді першої інстанції знайшли своє підтвердження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року - скасувати.

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - залишити без задоволення.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 00 коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська