Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визначення місця проживання дитини з матір`ю,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Подільської в місті Києві районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів, у якому просила:

- розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку 06.06.2014, актовий запис №231;

- визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його матір`ю ОСОБА_5 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з 01.09.2018 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2018 головуючим суддею у справі було визначено ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 30.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

23.05.2019 представником позивача подано до суду додаткові пояснення та додаткові докази.

Ухвалою суду від 23.05.2019 задоволено заяву представника позивача, позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишено без розгляду. Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини призначено до розгляду по суті.

Крім того, 23.05.2019 судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача та залучено до у часті у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області.

У судовому засіданні 19.09.2019 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію.

Ухвалою суду від 19.09.2019 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , третя особа Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання малолітньої дитини. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

04.11.2019 представником відповідача за зустрічним позовом подано відзив на зустрічну позовну заяву.

03.06.2020 представником ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову та заяву про застосування відносно ОСОБА_7 заходів процесуального примусу.

Крім того, 03.06.2020 представником ОСОБА_7 подано до суду заяву про допит свідків.

Ухвалою від 03.06.2020, постановленою судом без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено заяву представника ОСОБА_7 про допит свідків.

Ухвалою від 09.09.2020, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати, задоволено заяву представника ОСОБА_7 , виключено зі складу учасників справи Службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та Службу у справах дітей Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області, залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, доучено до матеріалів справи копію акту огляду місця проживання дитини.

Крім того, 09.09.2020 судом постановлено ухвалу, якою задоволено заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову та зустрічне забезпечення позову.

Зобов`язано ОСОБА_7 забезпечувати побачення та спілкування ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_4 кожного вівторка з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., поблизу місця проживання дитини, у публічних місцях, парках, скверах, розважальних дитячих закладах, закладах громадського харчування, кінотеатрах, театрах, в межах території міста Києва.

Застосовано щодо ОСОБА_2 зустрічне забезпечення позову у формі встановлення зустрічного обов`язку для нього вчиняти певні дії, а саме повертати малолітнього сина до місця його постійного проживання після закінчення часу контакту та передавати іншому із батьків (матері).

Ухвалою суду від 03.11.2020 задоволено заяву представника ОСОБА_2 та виправлено описку в ухвалі суду про забезпечення позову від 09.09.2020.

16.02.2021 представником ОСОБА_7 подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 17.02.2021 первісний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини залишено без розгляду. Постановлено продовжувати судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021 справу передано у провадження судді Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., оскільки суддю ОСОБА_6 згідно з рішенням Вищої ради правосуддя №798/0/15-21 від 08.04.2021 звільнено з посади судді Подільського районного суду міста Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Ухвалою суду від 23.06.2021 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

29.09.2021 ОСОБА_8 подала до суду заяву про залишення зустрічного позову ОСОБА_2 без розгляду, у задоволенні якої судом було відмовлено ухвалою від 29.09.2021, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати.

11.11.2021 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, у яких зазначено про неможливість надання Службою висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на те, що мати дитини разом із нею на час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини не проживала у Подільському районі міста Києва.

18.01.2022 представником Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надано письмові пояснення, у яких зазначено про неможливість надання висновку щодо розв`язання спору між сторонами у зв`язку з повторною зміною ОСОБА_9 місця проживання разом із дитиною.

23.02.2022 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_10 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Ухвалою суду від 15.08.2022 зустрічний позов ОСОБА_11 прийнято до розгляду та об`єднано його в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 .

Крім того, ухвалою суду від 15.08.2022 доручено органу опіки та піклування Подільської районної у місті Києві державної адміністрації підготувати та надати до Подільського районного суду міста Києва письмовий висновок щодо розв`язання спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 18.11.2022 повторно витребувано у органу опіки та піклування Подільської районної у місті Києві державної адміністрації висновок щодо розв`язання спору між сторонами.

12.12.2022 представником Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надано письмові пояснення, у яких зазначено про неможливість надання висновку щодо розв`язання спору між сторонами у зв`язку з постійною зміною ОСОБА_11 місця проживання разом із дитиною.

06.03.2023 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Подільської районної у місті Києві державної адміністрації від 21.02.2023 щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 06.03.2023, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати, виключено зі складу учасників справи Службу у справах дітей виконавчого комітету Боярської міської ради, долучено додаткові докази, змінено анкетні дані відповідачки-позивачки в часині зміни прізвища з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », задоволено заяву представника ОСОБА_1 про допит свідків.

У судовому засіданні 29.03.2023 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено заяву ОСОБА_2 про виклик свідків, відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_2 про витребування доказів та про накладення на ОСОБА_1 штрафу як заходу процесуального примусу, задоволено клопотання представників сторін про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою суду від 29.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25.05.2023 задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про витребування доказів та витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину ОСОБА_1 та її малолітнім сином ОСОБА_4 кордону України за період з 01.05.2023 по 25.05.2023.

01.06.2023 на виконання ухвали суду надійшла інформація від Адміністрації Держприкордонслужби.

Ухвалою суду від 15.02.2024 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22.05.2024 позивачем-відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву про відмову від позову.

Ухвалою суду від 26.06.2024 прийнято відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком закрито.

Постановлено продовжувати подальший розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

В ході подальшого судового розгляду ОСОБА_2 та його представник до суду не з`являлися, хоча про дату, час та місце судових засідань по справі повідомлялися належним чином. Жодних заяв чи клопотань від них до суду не надходило.

27.09.2024 представником ОСОБА_1 - адвокатом Лебединською Н.С., яка приймала участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , у якій також підтримані позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

З огляду на наведене, із урахуванням наявних в матеріалах справи письмових заяв по суті справі, поданих учасниками справи, а також враховуючи надані сторонами та їхніми представниками усні пояснення в ході судового розгляду, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, із урахуванням усних пояснень сторін та їхніх представників, наданих в ході судового розгляду, повно і всебічно дослідивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.06.2014 Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис №231, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

На час звернення ОСОБА_3 із первісним позовом до суду сторони перебували у шлюбі.

Станом на день ухвалення даного рішення шлюб між сторонами розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20.09.2019, ухваленим у справі №758/11771/18.

В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами існував довготривалий спір щодо визначення місця проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом із цим, судом враховується, що станом на дату ухвалення судового рішення ОСОБА_2 від своїх позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із ним відмовився і така відмова була прийнята судом, відповідно до ухвали суду від 26.06.2024.

В подальшому будь-яких заяв та клопотань щодо подальшого розгляду справи від ОСОБА_2 до суду не надходило.

Незважаючи на це, суд, з огляду на тривалість судового розгляду у даній справі, з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, а також приймаючи до уваги висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 10.07.2024 у справі №127/16211/23, у якій Верховний Суд, зокрема, зазначив, що відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини не є підставою для закриття провадження у справі, а свідчить про те, що права позивача не порушені, вважає за необхідне надати оцінку доводам та запереченням сторін та їхніх представників та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в сімейне життя, крім випадків встановлених Конституцією України.

Положеннями ч. 6 ст. 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції про права дитини держава повинна забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками проти її бажанню.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Таким чином, законодавством визначена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини та, відповідно, рівність прав та обов`язків дитини щодо батьків, а також те, що визначальну роль при вирішенні питань про місце проживання дітей з одним з батьків повинні відігравати найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Вони зобов`язані піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіті, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються фізичні покарання дитини батьками.

Згідно із ст. 155, 157 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а також, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

У силу частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

При вирішенні спору суд також бере до уваги правовий висновок, висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, у якому зазначено, що міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом й у постановах від 14.04.2021 у справі № 716/591/19, від 10.07.2024 у справі №127/16211/23.

У постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №377/128/18 вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Як встановлено судом, з початку 2019 року між сторонами існував спір щодо визначення місця проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас, увесь цей час фактично дитина проживає та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Батько дитини ОСОБА_2 в ході судового розгляду стверджував про те, що ОСОБА_1 увесь час чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Разом із цим, суд враховує, що до закінчення судового розгляду ОСОБА_2 відмовився від своїх позовних вимог та жодних заяв чи клопотань з приводу подальшого вирішення спору за позовом ОСОБА_1 не заявляв.

При вирішенні питання щодо прийняття відмови ОСОБА_2 від його позову до до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком судом не було встановлено будь-яких підстав для неприйняття відмови позивача ОСОБА_15 від позову.

Встановлено також, що після введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_16 виїхала за межі України та на час ухвалення рішення на територію України не поверталася.

Обставина щодо виїзду ОСОБА_1 за кордон 07.05.2023 підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-25290/18/23-Вих від 30.05.2023.

Крім того, факт виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі території України підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91/С-11831-17764 від 16.08.2023, згідно з яким вони обоє перетнули державний кордон України 07.05.2023 в пункті пропуску «Устилуг».

Відомостей щодо перебування матері та дитини на території України після 07.05.2023 матеріали справи не містять.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 25.09.2024 у справі №601/3448/23, згідно з яким факт проживання дитини за кордоном (незалежно від того, чи вивезена дитина за кордон до звернення до суду з позовом про визначення місця її проживання чи після) не впливає на вирішення судами України спору про визначення місця її проживання. Повернення дитини в Україну не є передумовою для вирішення спору між батьками про визначення місця проживання такої дитини.

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_2 не наведено та не підтверджено належними та допустимим доказами, що ОСОБА_1 створить неблагополучне, небезпечне, неспокійне чи нестійке середовище для своєї дитини і що визначення місця проживання дитини саме з матір`ю суперечитиме інтересам дитини.

Наведене узгоджується з позицією Верхового Суду, наведеною у постанові від 04.09.2024 у справі №532/374/23.

Суд також наголошує, що існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.07.2024 у справі №127/16211/23, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №106-1691 від 03.03.2023, вказаний орган опіки визнав за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з його батьком ОСОБА_2 .

Разом із цим, зважаючи на встановлені вище обставини, у тому числі враховуючи відмову ОСОБА_2 від позову про визначення місця проживання дитини разом із ним, суд не вбачає підстав для погодження із вказаним висновком органу опіки та піклування.

З огляду на обставини, які склалися на час ухвалення судового рішення, суд вважає, що наведений вище висновок органу опіки та піклування на даний час суперечить інтересам дитини.

Так, судом з`ясовано, що фактично увесь час від початку спору між сторонами дитина проживала та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Із наданих до суду 25.06.2024 представником ОСОБА_1 письмових доказів також встановлено, що відповідно до згоди на проведення медіації від 08.03.2024 між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було розпочато залучення до процедури медіації ОСОБА_18 з метою налагодження спілкування батька з дитиною. Однак 12.03.2024 від ОСОБА_18 надійшла відповідь, в якій зазначалося, що він відмовляється від спілкування з Т. Строкач, у зв`язку з чим процедуру медіації не було розпочато.

Крім того, у період з квітня по травень 2024 року на запит матері ОСОБА_1 було проведено психологічну роботу з дитиною ОСОБА_4 , за результатами якої рекомендовано Степану продовжити курс психокорекційної роботи з дитячим психологом, а батькам - отримати консультацію сімейного психолога чи психотерапевта, що підтверджується професійним висновком медичного психолога ОСОБА_19 .

Із урахуванням встановлених обставин справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що найкращим інтересам дитини відповідатиме її спільне проживання саме з матір`ю.

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07.12.2006, заява №31111/04, вказано, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Отже, при розгляді даної справи суд, насамперед, виходить з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки дитини з батьками, місце проживання та навчання дитини, її психологічний стан, а також дотримується балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Суд наголошує на тому, що дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм національного законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.01.2022 у справі №189/68/20 (провадження № 61-16244св21).

Таким чином, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, виходячи із засад справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визначення місця проживання дитини з матір`ю задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з його матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін та третіх осіб по справі:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 08.10.2024.

Суддя О. О. Ковбасюк