справа 278/4855/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа департамент соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,--

В С Т А Н О В И В :

До Житомирського районного суду Житомирської області надійшла вказана цивільна справа розгляд якої, вважаю, не може бути здійснений Житомирським районним судом Житомирської області та, з огляду на це, передана компетентному суду виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи в призмі вирішуваного питання.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою згідно із якою просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначити заявника її опікуном.

Разом з тим, із матеріалів, наданих заявником, вбачається та судом установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

За правилами ч. 1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч.6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Правовідносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання, випадки їх обмеження регулює Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Так у абз. 5 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до ч. 2 ст.16 Прикінцевих положень Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.

Нормою п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" передбачено також те, що документом, який підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей є витяг з реєстру територіальної громади.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України вказують на те, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, серед іншого, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для розгляду зазначеної цивільної справи Житомирським районним судом Житомирської області. Такий висновок суду зумовлений тим, що заявником ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факту проживання ОСОБА_2 в межах адміністративно-територіальної одиниці на яку поширюється територіальна юрисдикція Житомирського районного суду Житомирської області. Крім цього, матеріали справи також не містять відомостей відносно того, що станом на день звернення ОСОБА_1 до суду із цією заявою ОСОБА_2 перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги, який розташований в межах Житомирського району Житомирської області. Враховуючи вказане, у Житомирського районного суду Житомирської області відсутні правові підстави та повноваження для здійснення розгляду зазначеного судового провадження. Натомість, у матеріалах справи містяться належні та достатні докази того, що ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання на території колишнього Андрушівського району Житомирської області, який віднесений до територіальної юрисдикції Андрушівського районного суду Житомирської області.

За таких обставин, з метою забезпечення права ОСОБА_2 , передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на розгляд справи судом встановленим законом, а також задля виконання положень ч. 1 ст. 295 ЦПК України Житомирський районний суд Житомирської області вважає за необхідне передати матеріали цієї цивільної справи за підсудністю до належного суду, а саме до Андрушівського районного суду Житомирської області.

Ліквідація Андрушівського району Житомирської області без відповідних змін судоустрою у даному регіоні не може бути підставою для розгляду вказаної справи Житомирським районним судом Житомирської області, а також для передачі цієї справи за підсудністю до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 295 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Направити справу за підсудністю до Андрушівського районного суду Житомирської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення складено 7 жовтня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко