Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді - Якимець О. І., за участю секретаря судових засідань Карпишиної К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який було зареєстровано 17 липня 2020 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис за № 724.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони мають різні погляди на життя, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства сторони не ведуть, а шлюб має формальний характер. Зазначив, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін, просив суд не вживати заходів для примирення подружжя.

В шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення проти позову.

07 жовтня 2024 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

Позивач разом з позовною заявою подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

21.10.2024 року судом було отримано заяву відповідача, в якій остання просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому, з урахування поданих сторонами заяв, суд вирішив здійснювати розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 17.07.2020 року, Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17 липня 2020 року було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис за № 724 (а.с. 5).

В шлюбі у сторін народилася спільна дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17.02.2021 року (а.с. 6).

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини та виник спір щодо відносин, які врегульовані нормами глави 11 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), зокрема ст. 112.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Разом із тим, суд застосовує спеціальну норму ч. 2 ст. 112 СК України та бере до уваги загальні норми права, що містяться у ст. ст. 105, 110 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки позов про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи добровільність визнання відповідачем обставин, які стосуються вимоги про розірвання шлюбу, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що формально існуючий шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одному із подружжя - позивачу, а відтак позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6Р89-ХМНР-РМКК-81РР від 14.09.2024 року, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 8).

Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 139, 142, 206, 259, 265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 липня 2020 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис за № 724.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 04 листопада 2024 року.

Суддя О. І. Якимець