_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5580/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.10.2024 м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Цирфа К.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши час для усунення недоліків з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI (зі змінами).

Згідно з положенням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 1211,20 грн.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається у позовній заяві позивач вказав, відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Проте, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені ЗУ від 22.10.1993 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст.12, 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 зроблено правовий висновок, згідно якого учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Предметом спору у цій справі є розірвання шлюбу, тобто, ця справа не пов`язана з порушенням прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій і ніяк не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про відсутність встановлених законом підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Отже, за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, запропонувати позивачу надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за реквізитами:отримувач: ГУК в Одеській області (Київський р-н), код отримувача 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок №UA0015756, Код класифікації доходів бюджету 22030101).

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У позовній заяві позивачем вказано, що від даного шлюбу має спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, у позивача є підстави для застосування ч.2 ст.28 ЦПК України при визначенні підсудності справи.

З метою з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача та відповідача судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України були направлені запити до відділу адресної довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно відповіді відділу адресної довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по м. Одесі та Одеській області не значаться.

Також, з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом був направлений запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до підсудності Старобільського районного суду Луганської області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 №1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Старобільського районного суду Луганської області на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Позивач у позовній заяві не вказує та не обґрунтовує підстави звернення з вказаною позовною заявою саме до цього суду.

Також, звертаю увагу, що згідно з ч. 9, ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Позивачем не надано жодного доказу, щодо місцезнаходження майна відповідача та те, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача чи постійного заняття (роботи) є адреса, що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані вище недоліки.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Цирфа К. А.