Справа № 484/728/24
Провадження № 2/484/553/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді Мельничук О.В.

секретар судового засідання Голубкова Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь установи чи фізичної особи, до якої буде влаштована дитина.

Мотивуючи вимоги позивач вказав, що відповідачі є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини з сім`єю не проживає та місце її знаходження не відоме. Протягом останніх п`яти років дитина проживає з батьком та старшим братом, однак доглядом дитини займалась бабуся по лінії батька, яка померла у жовтні 2022 року. Після смерті бабусі 23.01.2023 від адміністрації Кінецьпільської гімназії надійшло подання про перебування у складних життєвих обставинах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він часто пропускав уроки, не виконував домашні завдання. Батько зловживав спиртними напоями, отже не контролював навчання сина та ухилявся від виконання батьківських обов`язків. Було з`ясовано, що ОСОБА_2 постійної роботи не має, сім`я живе за рахунок тимчасових заробітків, житлово-побутові умови проживання дитини незадовільні. 23.04.2023 дитина була вилучена із родини та влаштована до дитячого соматичного відділення Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні через неадекватну поведінку батька, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_2 почав виконувати рекомендації спеціалістів, здійснив «хімічний захист» від алкогольної залежності та виявив бажання повернути дитину в сім`ю. Отже 13.09.2023 малолітній ОСОБА_1 був повернутий батькові. Однак 29.12.2023 адміністрація Кінецьпільської гімназії повідомила, що малолітній ОСОБА_1 знову опинився у складних життєвих обставинах, оскільки батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків, відвідує школу у стані алкогольного сп`яніння, поводить себе неадекватно. 29.12.2023 було прийнято рішення про тимчасове вилучення дитини. 17.01.2024 дитина влаштована до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради, де перебуває на теперішній час.

Ухвалою від 15.02.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті.

22.05.2024 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Рідош-Шаповал В.І. надала суду відзив, в якому вказала, що відповідач позитивно характеризується за місцем проживання, дитина позитивно характеризується за місцем навчання. Крім того, відповідач не вживає алкоголь, оскільки 30.08.2023 з ним проведені психотерапевтичні сеанси з приводу алкогольної залежності та введений протиалкогольний препарат довгострокової дії, що забезпечує відсутність тяги до алкоголю строком на п`ять років. Відповідач працює неофіційно, отже має дохід на утримання сина. Будинок у нормальному стані, дитина має всі умови для розвитку.

06.06.2024 ухвалою суду закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов повністю, вказуючи, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, оскільки не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичний догляд, лікування дитини, не спілкуються з нею.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник заперечували проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилась, заяв та відзиву не надала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 5 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з пунктом 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частина 1 статті 170 СК України передбачає, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також, в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно пунктів 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно із матеріалами справи відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати дитини ОСОБА_2 з сім`єю не проживає, перебуває у розшуку через несплату аліментів на утримання дитини (а.с. 16).

Дитина проживає разом з батьком та старшим братом за адресою: АДРЕСА_1 та навчається у Кінецьпільській гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області. Наприкінці 2022 року виявили, що ОСОБА_1 мав труднощі у навчанні, не відвідував онлайн-уроки, не завжди виконував домашні завдання. Працівниками гімназії під час профілактичної роботи було з`ясовано, що батько не приклав жодних зусиль для створення та покращення умов навчання та проживання сина, часто перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час відвідування родини комісія з`ясувала, що житлово-побутові умови проживання дитини є незадовільними, у будинку брудно, стеля перебуває у аварійному стані, запас продуктів харчування відсутній. На момент обстеження ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно (а.с. 21-22).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_1 від 07.05.2003 сім`я проживає у приватному будинку з незадовільними санітарними умовами. У будинку брудно. Дитина має спільне зі старшим братом спальне місце та спільний письмовий стіл. Дитина недостатньої забезпечена їжею, одягом та взуттям, шкільним приладдям. Батько перебував у стані алкогольного сп`яніння. Дитина була голодна.

23.01.2023 адміністрація Кінецьпільської гімназії звернулась до Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області з поданням, в якому вказала, що ОСОБА_1 перебуває у складних життєвих обставинах через ухилення батька від виконання батьківських обов`язків.

08.02.2023 під час проведення працівниками Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області рейду «Діти вулиць» з`ясовано, що малолітній ОСОБА_1 разом з батьком проживає у приватному будинку, що складається з трьох кімнат, коридору та ванної. У будинку є пічне опалення, стіни обклеєні шпалерами, підлога дерев`яна. У кімнатах речі розкидані, постільна білизна брудна, посуд немитий. У помешканні неприємний запах. У наявності два ліжка, шафа для зберігання одягу, холодильник. Дитина забезпечена не в повному обсязі сезонним одягом, канцтоварами, засобами гігієни. Належні умови для приживання дитини не створені. З батьком проведена профілактична бесіда (а.с. 24,25).

Згідно із наказом від 15.02.2023 №7 Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області малолітній ОСОБА_1 поставлений на облік як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а.с. 28).

Під час здійснення соціальної роботи працівниками Первомайського центру соціальних служб у квітні 2023 року була відвідана сім`я ОСОБА_2 та виявлено, що батько був відсутній, на подвір`ї домоволодіння знаходилась компанія чоловіків, які перебували у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 29).

16.05.2023 старший син ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області з проханням влаштувати його молодшого брата малолітнього ОСОБА_1 до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» через те, що батько систематично вживає спиртні напої та відсутністю умов проживання.

Малолітній ОСОБА_1 перебував в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з 16.05.2023 по 21.09.2023.

15.06.2023 між ОСОБА_2 та Первомайським центром соціальних служб укладений договір про надання соціальних послуг. За результатами проведеної соціальної роботи з`ясовано, що станом на 13.09.2023 відповідач створив достатні умови для проживання, навчання та розвитку сина, отже рекомендовано повернути малолітнього ОСОБА_1 до родини (а.с. 37).

Відповідно до довідки, виданої лікарем наркологом, 30.08.2023 з ОСОБА_2 проведена психотерапія з приводу алкогольної залежності та ведений протиалкогольний препарат довгострокової дії строком на 5 років (а.с. 36).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 29.09.2023 у будинку сім`ї ОСОБА_2 прибрано, санітарні умови задовільні, дитина забезпечена їжею, одягом (а.с. 43).

Однак, згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного працівниками Кінецьпільської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області 29.12.2023, санітарні умови проживання є незадовільними, у будинку не прибрано, сморід, постільна білизна брудна. Їжею та одягом дитина не забезпечена. Батько був відсутній. Дитина перебувала у зачиненому будинку разом з хворим дідусем, який лежав у сусідній кімнаті. Отже дитина була вилучена з родини та направлена до Первомайського дитячого соматичного відділення Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні для обстеження (а.с. 42, 44).

За клопотанням Управління «У справах дітей» Первомайської міської ради Миколаївської області малолітній ОСОБА_1 був влаштований до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області неодноразово зверталось до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області з повідомленнями про те, що ОСОБА_2 не виконує батьківські обов`язки відносно малолітнього сина. Однак докази притягнення відповідача до адміністративної відповідальності суду позивачем не надані.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 06.02.2024 через поведінку ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є доцільним відібрання малолітнього ОСОБА_1 у батьків.

Директор Первомайського центру соціальних служб Первомайської міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві.

Директор КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Гербіченко І.В. пояснила суду, що малолітній ОСОБА_1 з січні 2024 року вдруге перебуває у центрі. Мати вона не бачила жодного разу. Батько сином не цікавиться, не відвідує його.

Соціальний працівник Кінецьпільського старостинського округу ОСОБА_6 , допитана як свідок, пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, офіційно не працює. У стані алкогольного сп`яніння він поводить себе агресивно.

Практичний психолог Кінецьпільській гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області ОСОБА_7 пояснила, що до школи хлопчика влаштувала бабуся, яка ним і займалась. Матір на той час вже з родиною не проживала. Після смерті бабусі через труднощі у навчання вона з класним керівником відвідала родину та вперше побачила відповідача, який казав, що займатись дитиною у нього немає часу та всі обв`язки щодо дитини виконує його старший син. Школу відповідач відвідав один-два рази у стані алкогольного сп`яніння. Умови проживання дитини незадовільні. Дитина не має окремого спального місця. Холодильник відсутній, запасу продуктів харчування немає. Стеля у коридорі будинку обвисла.

Заперечуючи проти позову відповідач та його представник вказав, що на теперішній час обставини суттєво змінились. Відповідач має позитивну характеристику з місця проживання. Дитина за місцем навчання характеризується позитивно, зазначено, що малолітній ОСОБА_1 добрий, товариський, виконує всі правила поведінки, тобто сім`я привчила його до цього. ОСОБА_2 не вживає алкоголь, оскільки 30.08.2023 йому ведений протиалкогольний препарат довгострокової дії. Він працює на вилові риби у приватної особи, отже має заробіток. На теперішній час будинок у нормальному стані, він старається прибирати та готувати їжу. Дитина має все необхідне на проживання та навчання.

Відповідачем надана суду характеристика, видана 26.04.2024 Кінецьпільським старостинським округом Первомайської територіальної громади, відповідно до якої за час проживання ОСОБА_2 заяви та скарги від мешканців села не надходили. Компрометуючими матеріалами стосовно ОСОБА_2 округ не володіє (а.с. 86).

Однак вказана характеристика не є позитивною Крім того, згідно з характеристикою, виданої 15.01.2024 Кінецьпільським старостинським округом Первомайської територіальної громади, ОСОБА_2 проживає разом зі своїми синами малолітнім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також з батьком пенсійного віку, який має психічний розлад. За час проживання на території округу ОСОБА_2 зарекомендував себе з негативного боку, довготривалий час не працює, не має коштів на утримання сім`ї, постійно зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги малолітнього сину, не створив належні умови для його проживання (а.с. 48).

Сусіди відповідача, які були допитані судом як свідки за клопотання відповідача, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що дитина ходить до школи у чистому одязі, нагодована, у будинку прибрано. Свідок ОСОБА_8 вказала, що п`яним ОСОБА_2 вона не бачила.

Однак вказані пояснення спростовують доказами, наданими позивачем.

Інші докази на підтвердження того, що для проживання та навчання дитини на теперішній час створені всі умови, відповідачем не надані.

Викладене вище свідчить про те, що відповідачі не забезпечують дитині належних умов для проживання, ставляться до своїх батьківських обов`язків безвідповідально, належним чином не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини.

Виходячи з аналізу викладених обставин справи розлучення відповідачів з дитиною у даному разі є необхідним в інтересах самої дитини з метою забезпечення їй належних умов проживання, навчання і медичного догляду.

Суд вважає, що наведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування такого тимчасового заходу як відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав, який здійснюється на підставі ст. 170 СК України, в якнайкращих інтересах дитини з метою охорони її фізичного та психічного здоров`я, забезпечення нормального розвитку.

Аналізуючи обставини справи, суд вважає за доцільне застосувати такий тимчасовий захід як відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, мета якого є захист прав та інтересів дітей.

При цьому суд зазначає, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини матір`ю, (ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо виховання та догляду за дитиною, приведення житлових умов до стану, придатного для проживання дітей) суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дитини.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 4 статі 170 СК України).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині 1 статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав та передати ОСОБА_1 органу опіки та піклування Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2024 року та до досягнення дитиною повноліття на користь установи чи фізичної особи, до якої буде влаштована дитина.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Місцезнаходження позивача: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Місце реєстрації відповідача ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08.11.2024.

Суддя: О.В. Мельничук