СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/3124/23
Провадження № 2/306/220/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Хараїн Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешк. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до Полянської сільської радиЗакарпатської області (адреса вул.Духновича, буд.63, с.Поляна, Мукачівського району, Закарпатської області, ), ОСОБА_2 (мешк. АДРЕСА_2 ) про визнання права власності.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання права власності, а саме визнання права власності на дачний бідинок літ.А 1 за адресою: АДРЕСА_3 , який знаходиться на земельній ділянці розміром 0,10 га, кадастровий номер: :08:002:0373.

Суд своєю ухвалою від 11.01.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail .

Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2024 року.

Справа до розгляду призначена на 10:30 годину 23.05.2024 року.

Позивач подала до суду заяву (вх.№924) про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги про визнання права власності на дачний бідинок літ.А 1 за адресою: АДРЕСА_3 підтримує, просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача Полянської сільської ради належним чином повідомлений про підготовче засідання, поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.27). Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail . Відзив (заперечення) щодо позову не подано.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву (вх.№874) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає та просить позов задовольнити. Відзив щодо позову не подано. Заперечень, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами та матеріалами у справі та доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 16.11.2016 року, справа № 6-709цс16).

З доданих позивачем доказів суд встановив, що 04.02.2003 року ОСОБА_3 (позивач) отримала у подарунок незакінчений будівництвом дачний будинок (процент готовності дачного будинку АДРЕСА_4 (копія договору дарування незакінченого будівництвом дачного будинку від 04 лютого 2023 року, укладеного між ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_4 (мама позивача), яка діяла в інтересах ОСОБА_5 (позивача), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко А.Г., зареєстрованого в реєстрі за №441, а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про шлюб (серія НОМЕР_2 , запис №3241 від 18.12.20214 року) позивач змінила прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , а.с. 8).

Позовні вимоги обгрунтовані позивачем з посиланням на те, що ОСОБА_1 (позивачем) завершено будівництво дачного будинку, однак зареєструвати право власності на добудований будинок за адресою: АДРЕСА_3 неможливо через відсутність правовстановлюючого документу на землю (відсутність документу, якмй підтверджує право власності на земельну ділянку з кадастровим номером0:08:002:0373),оскільки будинок зареєстрований тільки на паперових носіях (реєстраційний напис БТІ від 06.02.2003 року).

Судом досліджено: копія технічного паспорту від 22.09.2023 року дачного будинку (інвентаризаційна справа №1886/2023, реєстраційний номер:ТІ01:7278-1017-5094-0785) із схемою розташування будівель та споруд, планом дачного будинку, характеристикою дачного (садового) будинку; копія довідки №1943 від 15.12.2023 року, виготовленої ФОП ОСОБА_8 (інвентаризаційна вартість будинку за адресою: АДРЕСА_3 становить 107025 грн.); копія витягу з рішення шостої сесії IV скликання від 28.11.2002 року Полянської сільської ради щодо передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва дачного будинку в урочищі Бервенище громадянці ОСОБА_2 (відповідач у справі).

Суд зазначає таке.

Положеннями ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суд зауважує, що виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 2004 року.

Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (формування свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Державна реєстрація права офіційне визнання й підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами). Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст. 206 ЦПК України (у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову).

На підставі встановлених та досліджених у судовому засіданні доказів, аналізуючи надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, а саме дані, які містяться в копіях документів та матеріалах, що відповідачем Полянською сільською радою заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимог не подано, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає та заперечень не має, що визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, зокрема з огляду на те, що власник земельної ділянки у судовому засіданні не заперечує щодо визнання права власності на дачний будинок за позивачем і, відповідно до наданого до суду витягу з потралу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, підставою для прийняття об`єкта в експлуатацію є лише відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.20, 317, 319, 321, 376, 391 ЦК України, на підставі Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешк. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до Полянської сільської радиЗакарпатської області (адреса вул.Духновича, буд.63, с.Поляна, Мукачівського району, Закарпатської області, ), ОСОБА_2 (мешк. АДРЕСА_2 ) про визнання права власності - задовльнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на дачний бідинок літ.А 1 за адресою: АДРЕСА_3 , який знаходиться на земельній ділянці розміром 0,1 га, кадастровий номер :08:002:0373.

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст судового рішення складено 27.05.2024 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА