Провадження № 2/761/7310/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря: Лишняк А.О.,

від позивача: представник ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», про визнання права власності на об`єкт інвестування,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2024 р. ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «ВКФ Фарби України», в якому просила суд визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Позивач належним чином виконав власні зобов`язання. В той же час відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, позивач позбавлена можливості отримати у власність нерухомість, тому для захисту порушеного права позивач звернулась до суду з цим позовом.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначено у відзиві, сторони в договорах вказали лише запланований термін будівництва, що не може тлумачитись як кінцевий та остаточний термін, за спливом якого зобов`язання відповідача може вважатись порушеним або невиконаним. А тому, відповідно відсутнє порушення умов договору з боку відповідача. Крім того, представник зазначає, що до правовідносин, які склалися між сторонам не підлягають застосуванню положення ЗУ «Про інвестиційну діяльність».

10.09.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позові.

12.09.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких представник відповідача наполягає на відмові в задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні, яке відбулось 21.10.2024 року, представник позивача позов підтримав в повному обсязі за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити.

В судове засідання, яке відбулось 21.10.2024 року, представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання здійснювалося технічним засобом.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю №ВКФ Фарби України» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №67/3/ШК, за яким Продавець продає, а Покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046.

Згідно п.4.2. орієнтовна загальна вартість майнових прав складає 775 014,24 грн.

Згідно умов даного договору - п.3.1. позивач набуває майнові права на об`єкт нерухомості при настанні останньої з таких подій:

- Здійснення покупцем 100% оплати об`єкта нерухомості визначеного п.2.2;

- Здійснення розрахунків за п.4.3;

- Введення об`єкту капітального будівництва в експлуатацію.

У відповідності до п.2.4. Договору запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 2 квартал 2018 р.

23.10.2017р. покупцем було внесено 100% фінансування об`єкту нерухомості, про що було видано довідку.

У відповідності до п. 8.1. ст. 8 Договору «Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами або їх уповноваженими представниками і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором, якщо він не буде припинений раніше у відповідності до положень цього Договору та чинного законодавства України.».

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність»

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У Постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

Статтею ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Судом встановлено, що позивач в повному обсязі проінвестувала будівництво зазначеної вище квартири, в зв`язку з чим, відповідно до ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, оскільки об`єкт та результат інвестицій є власністю інвестора.

Тобто, ОСОБА_2 виконала свої зобов`язання за договором, сплатила внески у визначеній у договорі сумі, у зв`язку із чим, за умовами договору набула майнових прав щодо об`єкту нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність спірної квартири.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2.4 договорів, плановий термін введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2018 р.

Судом встановлено, що будівництво об`єкту не завершене, будинок не введений в експлуатацію.

Відтак, до завершення будівництва об`єкта нерухомості, а саме квартири будівельний номер АДРЕСА_2 , та введення будинку в експлуатацію позивачу, як інвестору належать майнові права на ці об`єкти.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 жовтня 2019 року, справа №761/28769/13-ц.

Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, враховуючи, що будинок по АДРЕСА_3 не введено в експлуатацію, з урахуванням повної сплати пайових внесків, суд дійшов висновку, що права позивача порушені, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо передачі об`єкту інвестування в експлуатацію для здійснення реєстрації прав власності за позивачем на об`єкт інвестування, не виконує.

Тобто, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зазначених зобов`язань, що свідчить про порушення майнових прав позивача на вищевказаний об`єкт, який вона очікувала отримати у 2 кварталі 2018 р.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання майнових прав за ОСОБА_2 на об`єкт незавершеного будівництва, а саме:на квартиру АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, з огляду на те, що позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», про визнання права власності на об`єкт інвестування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , майнові права об`єкт незавершеного будівництва, а саме: на однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 , на земельній ділянці кадастровий номер: :91:050:0046.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України»() на користь держави судовий збір у розмірі 7750(сім тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 14 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 04 листопада 2024 року.

Суддя: