КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року у справі за первісним позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до АТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою.

25 грудня 2023 року на адресу суду надійшла заява від представника заявника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» - директора ОСОБА_5 про залучення до участі у справі правонаступника АТ «УкрСиббанк» - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», в обґрунтування якої зазначив, що 27 жовтня 2023 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 27/10/1/2023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 20 грудня 2006 року укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

10 січня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача АТ «УкрСиббанк» - адвоката Гладиш Я.М. про залучення до участі у справі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», як правонаступника позивача за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом. В обґрунтування заяви зазначила, що на підставі договору факторингу №27/10/1/2023 від 27 жовтня 2023 року, права вимоги та Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 грудня 2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , з усіма додатками та додатковими угодами: договором поруки № 78609 від 20 грудня 2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами, договором іпотеки.№ 39374 (реєстровий № 1469) від 17 вересня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , з усіма додатками та додатковими угода, АТ «УкрСиббанк» відступило - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

03 квітня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача АТ «УкрСиббанк» - адвоката Левченко В.І. про залучення до участі у справі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», як правонаступника позивача за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом, по справі № 756/14949/15-ц.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року задоволено заяви АТ «УкрСиббанк», ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та залучено до участі у справі ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» як правонаступника позивача за первісним позовом та третьою особою за зустрічним позовом.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала суду прийнята з істотними порушеннями норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, посилаючись на те, що в порушення ч. 7 ст. 43 ЦПК України та ч. 9 ст. 83 ЦПК України заява про залучення до участі у справі в якості правонаступника надіслана лише суду, відповідачам по справі вона не надсилалась. До заяви в якості доказів переходу права вимоги були додані лише копії договору факторингу та додатку № 1 до нього, акту приймання - передачі прав вимоги, платіжне доручення та порожні зразки додатків до договору факторингу.

Вказує, що договір факторингу є реальним, тому право вимоги виникає і може бути визнано судом лише після передачі документів (як майна) про право вимоги. Отже правонаступник має змогу доводити своє право вимоги лише фізично маючи у себе документи про право вимоги, як матеріальні докази цього права. Без документів право вимоги відсутнє. Саме за матеріальними доказами судом оцінюється і розмір переданого права. Без доказів розміру права вимоги таке право відсутнє і не є переданим.

Звертає увагу, що ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» не надсилало жодних доказів переходу прав вимоги, а тому вважає, що суд мав своїм обов`язком залишити заяву без розгляду та повернути заявникові.

Щодо заяви АТ «УкрСиббанк» про залучення до участі у справі правонаступника, зазначає, що також в порушення вимог процесуального закону долучив заяву без обговорення зі сторонами по справ та не врахував, що ця заява відповідача не надсилалась.

Крім того, судом не перевірено повноваження представника, а всупереч закону останнім не долучено доказів на представленням інтересів.

Також вказує, що суд розглянув справу без належного повідомлення сторони по справі.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, постановити окрему ухвалу щодо дій судді Оболонського районного суду м. Києва.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримала, доводи викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Представник ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» Горобей Р.Г., заперечила щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу дотримався норм матеріального права та процесуального законодавства.

Інші належним чином повідомлені учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату? час та місце розгляду справи ( а.с. 192, 193, 195, 196 т. 5) до суду апеляційної інстанції не з`явились.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися на розгляд вказаної справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що впровадженні суду знаходиться цивільна справа за первісним позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою.

27 жовтня 2023 року права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 грудня 2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , з усіма додатками та додатковими угодами: договором поруки № 78609 від 20 грудня 2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами, договором іпотеки.№ 39374 (реєстровий.№ 1469) від 17 вересня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , з усіма додатками та додатковими угода, АТ «УкрСиббанк» відступило - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Зважаючи на те, що АТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за спірними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до участі у справі як правонаступника позивача АТ «УкрСиббанк» за первісним позовом та як третю особу за зустрічним позовом у даній справі.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України та ст. 55 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони у справі, що розглядається судом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №264/5957/17 (пункти 29, 31)).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17 січня 2020 року у справі №916/2286/16 зробила висновок, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 виснувала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Тобто задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Таким чином, встановивши, що ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 20 грудня 2006 року №0 шляхом укладення з ПАТ "УкрСиббанк" договору факторингу від 27 жовтня 2023 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про заміну позивача у справі АТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

Апеляційний суд не враховує аргумент апеляційної скарги, що попередній позивач АТ "УкрСиббанк", всупереч статті 1082 Цивільного кодексу України не повідомив боржників про відступлення права грошової вимоги, оскільки наведене міркування стосується законності договору факторингу про відступлення права вимоги, водночас, як вже зазначено, під час вирішення питання про заміну сторони суд не здійснює оцінку законності правочину, за яким відбулася заміна правонаступника, при цьому діє презумпція правомірності договору до поки не буде встановлено протилежного.

Доводи апелянта про те, що заява про заміну позивача у справі, яка подана від імені АТ «УкрСиббанк» адвокатом Ярославою Гладиш без відповідних повноважень, колегія суддів не приймає, оскільки в матеріалах справи міститься ордер на надання адвокатом Гладиш Ярославою Миколаївною правничої допомоги АТ «УкрСиббанк» згідно до укладеного 01 жовтня 2018 року договору про надання правничої допомоги (а.с. 109 т.3).

Посилання апелянта на те, що укладений 27 жовтня 2023 року Договір факторингу №27/10/1/2023 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та додані до нього додатки є неналежним доказом, не можуть бути підставою для відмови у заявленому клопотання про заміну сторони процесу, оскільки суд в силу положень ст. 204 ЦК України не вправі на даній стадії давати оцінку правомірності укладеному договору.

Інші доводи апеляційної скарги поданої ОСОБА_1 зводяться до власного тлумачення норм процесуального права та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судом, зводяться до переоцінки наданим судом першої інстанції доказів.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судом першої інстанції норм права не викликає розумних сумнівів, а апеляційна скарга подана ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року є необґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв