Справа № 944/7747/23
Провадження №2/944/652/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

10.06.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Яворів, з власної ініціативи питання про ухвалення додаткового рішення, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням суду від 22.04.2024 позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Проте, при вирішенні спору, судом не вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема щодо компенсації позивачу витрат понесених ним на професійну правничу допомогу.

10.04.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Степаняка І.В. про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. Окрім цього, було подано копію договору про надання правової допомоги від 08.12.2023 та детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 08.12.2023 на загальну суму 3000 гривень.

У судове засідання учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Зважаючи на викладене вище, суд вирішив за можливе розглянути заяву у відсутності сторін та їх представників.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши доводи, наведені у клопотанні та додані до нього документи дійшов такого висновку.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22.04.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.у задоволено.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15.

Згідно з ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, сторона позивача просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_1 послуг адвоката та понесення нею витрат в суді, а саме представником позивача - адвокатом Степаняком І.В. складались процесуальні наступні документи та надавались консультації.

В матеріалах цивільної справи також міститься договір про надання правової допомоги позивачу від 08.12.2023, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Степаняком І.В. та детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 08.12.2023 на загальну суму 3000 гривень

Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином, матеріали справи містять докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн 00 коп.

Відповідачем по справі не було надано суду жодних клопотань чи заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідно до частин 5 та 6 ст.137 ЦПК України.

Оскільки в позов було задоволено повністю, понесені відповідачем витрати пов`язані з наданням правничої допомоги мають бути стягнуті з відповідача по справі.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 3000 грн за надану правничу допомогу адвоката.

Підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.81, 141, 246, 258, 260, 270, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі №944/7747/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 (три тисячі ) грн 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а особами, що не були присутні при проголошенні судового рішення у той же строк з моменту отримання його копії.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя І.М.Матвіїв