ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/803/24 Номер провадження 22-ц/814/2696/24Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.Ю. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Дряниці Ю. В., Обідіної О. І.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 травня 2024 року у складі судді Морозова В. Ю.

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року представник ПрАТ «СК «Провідна» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 травня 2024 року вказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.

Роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, згідно частини сьомої статті 185 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем у встановлений строк не було виконано вимоги, визначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись з даною ухвалою, представник ПрАТ «СК «Провідна» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність ухвали, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху 01.05.2024 представник позивача подала заяву про усунення недоліків позовної заяви. Тобто у встановлений судом строк позивач виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Водночас вважає, що у позовній заяві не було допущено недоліків, які могли стати підставою для повернення позовної заяви.

Вказує, що законодавством України не встановлено імперативної норми щодо представництва інтересів юридичних осіб виключно її працівниками.

Вважає, що суддя першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в матеріалах справи належного підтвердження повноважень на здійснення представництва ПрАТ «СК «Провідна», оскільки довіреність № 24/09 від 01.01.2024, підписана Т.в.о. Голови Правління ПрАТ «СК «Провідна» Бабічем П. П., якою ОСОБА_2 було уповноважено представляти інтереси позивача, була подана разом з позовною заявою.

Зазначає, що відповідно до відомостей, що містяться з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, саме ОСОБА_3 є керівником ПрАТ «СК «Провідна» та має право вчиняти дії від імені юридичної особи, в тому числі видавати довіреності на представництво юридичної особи.

Наголошує, що у малозначних справах, якою є дана справа, представником юридичної особи може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, і діяти така особа може на підставі довіреності.

Крім того, за наявності сумнівів щодо наявності повноважень на підписання та подання позовної заяви в порядку самопредставництва юридичної особи, суд може скористатись відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань через безкоштовний онлайн доступ до таких відомостей.

Вважає, що представник має право на представництво інтересів позивача за виданою довіреністю № 24/09 від 01.01.2024, а постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви суд першої інстанції порушив права ПрАТ «СК «Провідна» на звернення до суду за захистом його порушених прав і інтересів.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Частиною першою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду за судовим захистом в порядку позовного провадження урегульовано главою 1 розділу ІІІ ЦПК України, що містить загальні вимоги до форми та змісту позовної заяви (статті 175, 177 ЦПК).

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суддя протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2024 року представник ПрАТ «СК «Провідна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 14 049,44 грн матеріальної шкоди в порядку регресу та 3 028 грн судового збору (а. с. 1-4).

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 квітня 2024 року позовну заяву ПрАТ «СК «Провідна» залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а саме: позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_3 є Т.в.о. Голови Правління ПрАТ «СК «Провідна» та має повноваження доручати іншим особам представляти інтереси ПрАТ «СК «Провідна».

Надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснено процесуальні наслідки невиконання ухвали суду у встановлений строк (а. с. 7-8).

Копія ухвали була направлена до електронну кабінету позивача системи «Електронний суд», зі змістом якої представник позивача ознайомилася 30.04.2024.

01 травня 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ПрАТ «СК «Провідна» Мисюкевич К. В. про виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху (а. с. 9-11).

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 травня 2024 року позовну заяву ПрАТ «СК «Провідна» визнано неподаною та повернуто позивачеві (а. с. 12).

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ПрАТ «СК «Провідна» на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у наданий строк недоліків позовної заяви, яка не відповідала вимогам статей 175, 177 ЦПК України, не усунув.

Проте, такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, що регулюють питання представництва юридичної особи, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Частиною третьою статті 58 ЦПК України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно частини першої, другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Перелік документів, якими можуть бути підтверджені повноваження представників сторін та інших учасників справи передбачений статтею 62 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Згідно частини третьої статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява від імені ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» підписана представником позивача за довіреністю Мисюкевич К. В.

До позовної заяви додано копію довіреності № 24/09 від 01.01.2024, якою ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в особі Т.в.о. Голови Правління Бабіча П. П., що діє на підставі Статуту, уповноважило ОСОБА_2 на здійснення представництва інтересів ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в межах повноважень, визначених цією довіреністю. Довіреність містить застереження, що вона видана без права передоручення повноважень.

Також до позовної заяви окрім іншого додано Відомості щодо позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У заяві про усунення недоліків зазначено, що ОСОБА_2 не є працівником позивача та здійснює представництво позивача виключно на підставі довіреності № 24/09 від 01.01.2024.

Таким чином, вказана довіреність була видана ПрАТ «СК «Провідна» в особі Т.в.о. Голови Правління Бабічем П. П., повноваження якого підтверджується відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, згідно яких останній є керівником ПрАТ «СК «Провідна».

Отже, представником позивача ОСОБА_2 до позовної заяви були додані документи, які підтверджують її повноваження на подання та підписання від імені ПрАТ «СК «Провідна» позовної заяви.

Повертаючись до аналізу змісту частини третьої статті 58 ЦПК України, колегія суддів звертає увагу на те, що юридична особа бере участь у справі через: свого керівника; члена виконавчого органу; іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту); представника. Положення ЦПК України не вимагають долучення до позовної заяви документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника юридичної особи у випадку наявності у справі довіреності на представництво інтересів юридичної особи, іншою особою.

У постанові від 04 серпня 2022 року у справі № 640/12628/21 Верховний Суд зауважував, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18 сформувала універсальний принцип, зміст якого полягає у тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань судочинства, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

Аналогічний висновок викладений також у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі № 826/23910/15.

За таких обставин, повернення позовної заяви з підстав підписання її особою, посадове становище якої не зазначено, у межах спірних правовідносин є помилковим та не відповідає вимогам процесуального закону.

Таким, чином у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення вказаної позовної заяви.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року та Нун`єш Діаш проти Португалії від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі Перес де Рада Каванилес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року).

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 травня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Ю. В. Дряниця

О. І. Обідіна