Справа №345/1780/23
Провадження № 2/345/29/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І. розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

17.04.2023 представник Державної іпотечної установи ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача компенсаційні платежі 3%, розраховані згідно вимог ст.. 625 ЦК України за безпідставне користування кредитними коштами в термінах позовної давності в розмірі 49 421,27 грн. та 254 988,78 грн. інфляційних витрат , де період розрахунку з 01.03.2020 року по 28.02.2023 року в термінах позовної давності, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4456,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2008 року року між ТОВ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття кредитної лінії №110/08-К19.

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений Договір відступлення права вимоги №17/4-В, згідно якого Банк передав Позивачу всі права вимоги за Кредитним договором, й за усіма договорами , укладеними в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.07.2014р. зобов`язано відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконати умови мирової угоди затвердженої 27.10.2010 року Калуським міськрайонним судуом, де стягнуто в солідарному порядку з вказаних відповідачів на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за мирвою угодою в розмірі 734 314,59 грн. та судовий збір. 21.01.2021 року ухвалою Калуського міськрайонного суду замінено стягувача у вищезазначеному рішенні з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на Державну іпотечну установу.

Оскільки рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.07.2014р. станом на день звернення з позовною заявою не виконане, просить стягнути з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати, вирішити питання про стягнення судового збору.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

25.07.2023 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Бойко Р.Б. подано заяву про зупинення провадження у справі, оскільки ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 року скасовано заочне рішення від 23.07.2014 року у справі №345/2598/14-ц, а ухвалою від 17.07.2023 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами про перегляд додаткового рішення від 12.03.2023. А оскільки справи №345/1780/23 і №345/2598/14-ц є взаємопов`язаними, бо підстава позову у справі №345/1780/23 обгрунтовується рішенням, ухваленим у справі №345/2598/14-ц, яке скасоване як заочне та призначене до нового розгляду.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.07.2023 року зупинено провадження по цивільній справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості до набрання рішенням у цивільній справі № 345/2598/14-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є Державна іпотечна установа до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про спонукання до виконання зобов`язання за мировою угодою та стягнення заборгованості за нею законної сили.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.04.2024 року відновлено провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін,запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

24 квітня 2024 року проедставником позивача через систнму «Електронний суд» подано заяву про зміну підстав позову, у відповідності до якої зазначає, що 05.07.2023р. ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області скасовано заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 23.07.2014р.

03.10.2023р. рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 345/2598/14-ц позов задоволений. Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язано виконати умови мирової угоди, затвердженої 27.10.2010р. Калуським міськрайонним судом Івано- Франківської області. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за мировою угодою, затвердженою 27.10.2010 року Калуським міськрайонний судом Івано-Франківської області у розмірі 734 314, 59 грн.

Постановою Івано Франківського апеляційного суду від 12.03.2024р. по справі № 345/2598/14-ц, рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2023р. скасовано в частині стягнення заборгованості. Позовні вимоги ПАТ КБ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Державна іпотечна установа, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спонукання до виконання зобов`язання за мировою угодою та стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи 690 495,64 грн. простроченого грошового зобов`язання.

У зв`язку зі скасуванням заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 23.07.2014р. та додаткового рішення Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 12.03.2015р. по справі № 345/2598/14-ц, які слугували підставою для звернення Державної іпотечної установи до суду, Державна іпотечна установа вважає за необхідне змінити підстави позовної заяви про стягнення заборгованості за компенсаційними платежами та інфляційними втратами в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

27.10.2010р. ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 2-1822/10р., затверджено мирову угоду, укладену між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Згідно з умовами Мирової угоди сторонами узгоджено суму боргу за кредитним договором № 110/08-К19 від 28.01.2008р., яка на момент укладення мирової угоди складала 702 008,46 грн.

Станом на день звернення з позовною заявою, зобов`язання за Мировою угодою, затвердженою ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі № 2-1822/10р. в розмірі 702 008,46 грн. не виконані.

24.02.2022р. на всій території України введено воєнний стан, у зв`язку з чим до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України внесені зміни, пунктом 18 яких встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Отже з 24.02.2022р. на період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування стягнення 3 % річних та інфляційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України не застосовується.

На підставі вищевикладеного, Державна іпотечна установа вважає за необхідне змінити суму позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовна заява направлена Державною іпотечною установою до Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області 03.04.2023р., враховуючи обмеження останніми 3 роками, які передували подачі позову та введення воєнного стану, заборгованість Відповідачів відповідно до ст. 625 ЦК України за невиконання умов мирової угоди затвердженою ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі № 2-1822/10р. за період з 03.04.2020р. (три роки до дати подачі позову) по 23.02.2022р. (дата введення воєнного стану) становить 166 948,43 грн., з яких:

- 39 884,90 грн. компенсаційні платежі (3% відсотки);

- 127 063,53 грн. -інфляційні втрати.

Підставою для нарахування заборгованості є сума боргу в розмірі 702 008,46грн. яка встановлена Мировою угодою, укладеною між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та затверджена ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі № 2-1822/10р. Тому, просять стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі - 166 948,43 грн., та судові витрати в розмірі 4456,15 грн.

02 травня 2024 року представником позивача через систему «Електронний суд» подано уточнену позовну заяву про зміну підстав позову та суми позовних вимог. Так, в попередній заяві про зміну підстав позову було зазначено, що 24.02.2022р. на період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування стягнення 3 % річних та інфляційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) не застосовується.

При цьому, пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не містить застережень за невиконання зобов`язань, які виникли на підставі рішень судів та не передбачає особливостей у регулюванні наслідків невиконання грошового зобов`язання яке виникло на іншій підставі ніж договір про надання кредиту (позики), а саме на підставі рішення суду.

На підставі вищевикладеного, Державна іпотечна установа вважає за необхідне змінити суму позовних вимог.

Тому, у зв`язку з тим, що позовна заява направлена Державною іпотечною установою до Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області 03.04.2023р., враховуючи обмеження останніми 3 роками, які передували подачі позову, заборгованість Відповідачів відповідно до ст. 625 ЦК України за невиконання умов мирової угоди затвердженою ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі № 2-1822/10р. за період з 03.04.2020р. (три роки до дати подачі позову) по 03.04.2023р. (дата подачі позову) становить 411 391,62 грн., з яких:

- 63 195,42 грн. компенсаційні платежі (3% відсотки);

- 348 196,20 грн. -інфляційні втрати.

Підставою для нарахування заборгованості є сума боргу в розмірі 702 008,46грн. яка встановлена Мировою угодою. Тому просять стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 411 391,62 грн.

У строк, встановлений в ухвалі про відновлення провадження у справі, відповідаами не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву та уточнену заяву про зміну підстав позову та суми позовних вимог відповідачі не скористалися, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено матеріалами справи 28.01.2008р. між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 110/08-К19, згідно якого Позичальнику надано кредит в сумі 410 000,00грн., за ставкою 18 % відсотків річних, строком повернення до 28.01.2023р.

27.10.2010р. ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 2-1822/10р., затверджено мирову угоду, укладену між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Згідно з умовами Мирової угоди сторонами погоджено суму боргу за кредитним договором № 110/08-К19 від 28.01.2008р., яка на момент укладення мирової угоди складала 702 008,46 грн. (410 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою (тілом) кредиту, 107 238,65 грн - заборгованість за відсотками та пеня 184 769,81 грн.).

07.07.2014р. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області з Позовною заявою про спонукання до виконання зобов`язання за Мировою угодою та стягнення заборгованості за нею.

23.07.2014р. заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано Франківської бласті по справі № 345/2598/14-ц, зобов`язано Боржників виконати умови Мирової угоди, стягнуто з Боржників заборгованість в розмірі 734 314,59грн. та судовій збір 3 654,00грн.

12.03.2015р. додатковим рішенням Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області по справі № 345/2598/14-ц, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 734 314,59грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - 734 314,59грн.

21.01.2021р. ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області замінено стягувача у судовому рішенні по справі № 345/2598/14-ц з ПАТ «Банк «Фінаси та Кредит» на Державну іпотечну установу.

05.07.2023р. ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області скасовано заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 23.07.2014р.

03.10.2023р. рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 345/2598/14-ц позов задоволений. Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язано виконати умови мирової угоди, затвердженої 27.10.2010р. Калуським міськрайонним судом Івано- Франківської області.Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за мировою угодою, затвердженою 27.10.2010 року Калуським міськрайонний судом Івано-Франківської області у розмірі 734 314, 59 грн.

Постановою Івано Франківського апеляційного суду від 12.03.2024р. по справі № 345/2598/14-ц, рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2023р. скасовано в частині стягнення заборгованості. Позовні вимоги ПАТ КБ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Державна іпотечна установа, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спонукання до виконання зобов`язання за мировою угодою та стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Державної іпотечної установи 690 495,64 грн. простроченого грошового зобов`язання.

Згідно з умовами Мирової угоди сторонами узгоджено суму боргу за кредитним договором № 110/08-К19 від 28.01.2008р., яка на момент укладення мирової угоди складала 702 008,46 грн.

Станом на день звернення з цією позовною заявою, зобов`язання за Мировою угодою, затвердженою ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі № 2-1822/10р. в розмірі 702 008,46 грн. не виконані.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом увизначених законом випадках.

Між сторонами виникли правовідносини, щодо неналежного виконання відповідачами рішення суду про стягнення грошових коштів.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою частини другої статті 625 ЦК України, визначено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017р. у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних нарахованих за період з 03.04.2020р. (три роки до дати подачі позову) по 03.04.2023р. (дата подачі позову) за невиконання умов мирової угоди затвердженою ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі №2-1822/10р.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі мирової угоди затвердженої ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі №2-1822/10р. мають грошове зобов`язання перед Державною іпотечною установою в сумі 702 008,46 грн.

З огляду на те, що відповідачі порушили вказане грошове зобов`язання, у позивача Державної іпотечної установи виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Слід зазначити, що у вказаній постанові, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-2759цс15, яким було визначено, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), також зазначено, що оскільки за змістом частини другої Цивільний кодекс України; статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

24.02.2022р. на всій території України введено воєнний стан, у зв`язку з чим до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України внесені зміни, пунктом 18 яких встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже з 24.02.2022р. на період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування стягнення 3 % річних та інфляційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) не застосовується.

При цьому, пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не містить застережень за невиконання зобов`язань, які виникли на підставі рішень судів та не передбачає особливостей у регулюванні наслідків невиконання грошового зобов`язання яке виникло на іншій підставі ніж договір про надання кредиту (позики), а саме на підставі рішення суду.

Таким чином, судом встановлено, що обмеження передбачені п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо не застосування наслідків передбачених ст. 625 ЦК України не розповсюджуються на правовідносини, які виникли у зв`язку з невиконанням ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі № 2-1822/10р., якою затверджено мирову угоду укладену між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є Державна іпотечна установа) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Суд, перевіряючи наданий представником позивача розрахунок заборгованості за період з 03 квітня 2020 року по 03 квітня 2023 року, відповідно до якого 3% річних від простроченої суми основного боргу, визначеної рішенням суду (702 008,47 грн.) складає 63 195, 42 грн., інфляційні втрати від основної суми боргу становлять 348 196, 20 грн., погоджується із ним та вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати за порушення грошового зобов`язання в розмірі 411 391,62 грн. (63 195, 42 + 348 196, 20 грн.).

Наявність означеної заборгованості відповідачами не спростовано, відзив не подано.

Будь-яких контррозрахунків вказаної складової заборгованості, та й заборгованості в цілому, відповідачами не надано.

Таким чином судом встановлено, що у відповідачів виникла заборгованість відповідно до ст. 625 ЦК України за невиконання умов мирової угоди затвердженою ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010р. по справі № 2-1822/10р. за період з 03.04.2020р. (три роки до дати подачі позову) по 03.04.2023р. (дата подачі позову) становить 411 391,62 грн., з яких: - 63 195,42 грн. компенсаційні платежі (3% відсотки); 348 196,20 грн. -інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4 456 грн., тобто по 1485, 38 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549-551, 599, 611, 615, 625, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. ст.ст.6-13,18,19,71-79,89,141,259,263-265,268,273, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) , ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму заборгованості в розмірі 411 391,62 грн., з яких: - 63 195,42 грн. компенсаційні платежі (3% відсотки); 348 196,20 грн. -інфляційні втрати.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) , ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), суму заборгованості в розмірі 411 391,62 грн., з яких: - 63 195,42 грн. компенсаційні платежі (3% відсотки); 348 196,20 грн. -інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи у відшкодування витрат на судовий збір по 1485,38 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: