"08" листопада 2024 р.
Справа № 642/3812/23
Провадження 2/642/54/24
31 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Проценко Л.Г.,
за участю секретаря Гойко Т.Є.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин,-
Позивач ОСОБА_2 , 07.07.2023 року звернувся до суду із позовом, у якому просив встановити факт родинних відносин, а саме, що він є онуком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є сином ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та онуком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом чого, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гуркаленко І.В., була відкрита спадкова справа №28/2021. Після смерті останньої було відкрито спадщину на належне їй майно, а саме будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Мати позивача ОСОБА_5 померла раніше, ніж ОСОБА_4 , що надає позивачу право спадкувати після баби за ч. 1 ст. 1266 Цивільного Кодексу України. Після смерті ОСОБА_4 , позивач звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Гуркаленко І.В. із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено на підставі відсутності підтвердження родинних відносин.
Встановлення такого факту має для позивача юридичне значення, оскільки він не може довести родинних відносин зі своєю бабою, задля подальшого оформлення спадщини.
Ухвалою суду від 18 липня 2023р. позовна заява залишена без руху, а після усунення недоліків 23 липня 2023р. провадження відкрито в порядку позовного провадження.
Згідно з Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, з метою ознайомлення з матеріалами цивільної справи та виклику до суду ОСОБА_3 , який проживає у містечку АДРЕСА_2 , ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2023р. доручено компетентному суду Литовської Республіки вручити копію позовної заяви з додатками, та засвідченим належним чином перекладом на мову запитуваної держави, які надіслані до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого направлення до Литовської Республіки.
Ленінський районний суд м. Харкова листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.08.2024 року повідомлено, що копія позовної заяви з додатками була вручена відповідачу, а листом від 16.09.2024 року направлені документи, складені за результатами виконання доручення про вручення судових документів, зокрема підтвердження про вручення документа від 25.07.2024р. (478(24)8R-1584).
Так, для забезпечення процесуального права відповідача на подачу відзиву, судове засідання призначене на 02.09.2024 року було відкладено задля надання потрібного часу для підготовки та направлення відзиву на позовну заяву з урахуванням місця проживання відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи шляхом виклику (повідомлення) врученим компетентним судом Литовської Республіки, оголошенням щодо розгляду справи на порталі «Судової влади», в судове засідання не з`явився, причину не пояснив, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв чи клопотань про неможливість прибуття до суду чи відкладення судового засідання від ОСОБА_3 не надходило.
Таким чином, враховуючи згоду представника позивача, згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ухвалою суду від 02 вересня 2024р. задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гуркаленко І.В. копію спадкової справи № 28/2021 заведеної після смерті ОСОБА_4 .
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі на підставах викладених в позові та доданих до нього доказів. Додатково показав, що позивач народився у м.Харкові, навчався у 18 середній школі та проживав з бабусею ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , а в подальшому виїхав до Литви. На час смерті бабусі ОСОБА_4 , остання будучи власником будинку, була зареєстрована за вказаною адресою та проживала одна. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтверджено родинних зв`язків. При цьому дядько позивача ОСОБА_3 також звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а тому існує спір про право.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що знає позивача ОСОБА_2 зі школи, оскільки з ним навчалась. Позивач проживав з матір`ю та бабусею по АДРЕСА_1 , а в подальшому виїхали до Литви. Бабуся ОСОБА_4 залишилась проживати одна за вказаною адресою. Це старий будинок, який мабуть добудовувався, і в ньому було приблизно 6 кімнат, одна за одною. Мати позивача, якій належав вищезазначений будинок, померла приблизно у 2005-2006 роках, тому спадкоємицею будинку була її мати ОСОБА_4 . ОСОБА_2 раз на півроку приїздив до бабусі, де також збиралися однокласники, а ОСОБА_4 накривала стіл. На зустрічах також був присутній і дядько позивача ОСОБА_3 , який зазначав, що не претендує на будь яку спадщину і що будинок буде належати ОСОБА_2 . Сама ОСОБА_4 зазначала, що хай будинок залишиться онукам, бо це їх дім. ОСОБА_2 звертався до ОСОБА_4 «бабуся», а остання до нього як «онук». ОСОБА_3 звертався до ОСОБА_4 називаючи її матір`ю, а та зверталась до нього «син». ОСОБА_3 звертався до ОСОБА_2 « ОСОБА_7 », а останній до ОСОБА_3 «дядько». Бабуся ОСОБА_4 була ветераном ВОВ, військовим медиком, і позивач приїжджаючи до Харкова на своєму автомобілі, на свята возив її на екскурсіїпо різним місцям Харкова. Було багато сімейних фото, а також фото однокласників в гостях у ОСОБА_4 . Вона впізнає на фото позивача, його матір, бабусю ОСОБА_4 , а також себе та своїх однокласників на подвір`ї у будинку ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 стало зле, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приїхали з Литви до Харкова і доглядали за нею, при цьому ОСОБА_4 віддала всі накопичені гроші ОСОБА_2 , про що останній їй розповідав. Бабуся ОСОБА_4 не залишила заповіту, оскільки всі знали, що це спадщина позивача. ОСОБА_4 померла у 2021р. в поважному віці і вони допомагали ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з похоронами. Однак в подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не знайшли спільної мови, і позивач звернувшись до нотаріуса дізнався, що заведена спадкова справа і є претенденти на спадкове майно.
Свідок ОСОБА_8 показав, що з ОСОБА_2 , який проживав разом з бабусею ОСОБА_4 в старому будинку напроти слідчого ізолятора, він знайомий зі школи, оскільки був його однокласником. Цей будинок за адресою АДРЕСА_1 мав приблизно 5-6 кімнат. Після виїзду до Литви ОСОБА_2 два рази у рік приїжджав до бабусі, яка його виховала, піклувався нею, прибирав в домі та на подвір`ї. Вони з однокласниками збиралися в зазначеному будинку чи на його подвір`ї. ОСОБА_4 було близько ста років, і коли вже вона не могла ходити з Литви приїхали ОСОБА_2 та його ОСОБА_9 , 1946 р.н. ОСОБА_4 ОСОБА_2 називала онуком, а ОСОБА_10 сином, при цьому зазначала, що після смерті будинок буде належати ОСОБА_7 , оскільки він виріс в цьому домі. Також бабуся передала ОСОБА_2 залізну коробку з накопиченими коштами, яку той віддав дядьку. Він допомагав ОСОБА_2 та його дядьку у похованні ОСОБА_4 . В подальшому від ОСОБА_2 він дізнався, що дядько подав документи на прийняття спадщини після смерті матері, зазначивши, що інших спадкоємців немає. Він впізнає на фото ОСОБА_7 , бабусю ОСОБА_4 , себе та своїх однокласників.
Суд, вислухавши покази представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 49 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторонни користуються рівними процесуальними правами.
Відповідно до ст. 76, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81, ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 у ОСОБА_11 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_12 , про що здійснено відповідний запис за №489. (а.с.22)
Згідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 ОСОБА_13 та ОСОБА_12 уклали шлюб 11.11.1963р., про що здійснено запис за №2740. Прізвища сторін після укладення шлюбу: ОСОБА_14 та ОСОБА_14 . (а.с.23)
За копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 у ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , про що здійснено відповідний запис за №3893. (а.с.20,170)
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 ОСОБА_13 та ОСОБА_15 розірвали шлюб 18.06.1975 р., про що здійснено запис за №789. Прізвища сторін після розірвання шлюбу: ОСОБА_14 та ОСОБА_14 . (а.с.24)
Згідно актового запису про укладення шлюбу (переклад з латинської мови на українську мову) ОСОБА_16 та ОСОБА_17 уклали шлюб 10.11.1983р., про що здійснено запис за №4110. Прізвища сторін після укладення шлюбу: ОСОБА_18 та ОСОБА_18 . (а.с.26)
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 (переклад з латинської мови на українську мову) ОСОБА_16 та ОСОБА_19 розірвали шлюб 31.10.1989 р., про що здійснено запис за №1493. Прізвища сторін після розірвання шлюбу: ОСОБА_18 та ОСОБА_18 . (а.с.28)
Згідно наряду АА №233109 від 15.12.2005р Ритуального підприємства «ЛЮДІНГА» ОСОБА_19 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вчинено запис за №3908. (а.с.30)
За апостільованим підтвердженням відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961 р. нотаріуса Симонас Загурскіс за №3297 від 25.05.2023р. (переклад з латинської мови на українську мову): за довідками про особисті данні з реєстру населення Державного підприємства центр реєстрів від 08.05.2023р. № GR.1А-5446 та № GR.1А-5448 ОСОБА_19 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_20 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ОСОБА_21 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 Діти: ОСОБА_22 , народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_23 , народився ІНФОРМАЦІЯ_10 Батько ОСОБА_24 , народився ІНФОРМАЦІЯ_11 Мати ОСОБА_19 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.47,48,51,52)
Як вбачається з спадкової справи №28/2021:
18 травня 2021р. до приватного нотаріуса ХМНО Гуркаленко І.В. звернувся громадянин Литовської Республіки ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який мешкає та зареєстрований у АДРЕСА_2 , з заявою про прийняття спадщини після матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка була зареєстрована та мешкала за адресою АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_14 . Вказана заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №65. (а.с.147)
Також до приватного нотаріуса ХМНО Гуркаленко І.В. 01 жовтня 2021р. звернувся громадянин Литовської Республіки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , що мешкає та зареєстрований у АДРЕСА_3 з заявою про прийняття спадщини після своєї бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка була зареєстрована та мешкала за адресою АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , оскільки він є онуком померлої, а його мати, ОСОБА_26 померла ІНФОРМАЦІЯ_16 , тобто раніше своєї матері. Вказана заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №145. (а.с.148)
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , померла ІНФОРМАЦІЯ_14 у віці 99 років, про що зроблено відповідний запис за №8761. (а.с.149)
Як вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 18 травня 2021р. після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 . приватним нотаріусом Гуркаленко І.В. заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 67659107, номер у нотаріуса №28/2021. (а.с.153)
За повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 18 травня 2021р. та 28 вересня 2021р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що проживала у АДРЕСА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , про що зроблено запис за №8761 (лікарське свідоцтво про смерть №357 від 29 квітня 2021 р. КМП «Міська поліклініка №24» ХМР). (а.с.21,150)
За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18 травня 2021р. щодо ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 інформація відсутня. (а.с.151,152)
Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_7 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 19 січня 2022р. у ОСОБА_11 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 народився ОСОБА_3 , про що здійснено відповідний запис за №8391. (а.с.167,168)
За повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 18 травня 2021р. відомості про ОСОБА_4 відсутні. (а.с.169)
Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 24.05.2021р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , була зареєстрована у АДРЕСА_1 . (а.с.173)
Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса ХМНО Гуркаленко І.В. від 19 січня 2022р. на адресу ОСОБА_2 , у зв`язку з неможливістю підтвердити родинні відносини з спадкодавцем нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_2 запропоновано звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.(а.с.174)
Згідно приписів п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно до положень частини 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Розгляд справи про встановлення факту, що має юридичне значення в рамках позовного провадження обґрунтовується позивачем наявністю спору про право. Разом з цим в порядку окремого провадження не розглядаються заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на житлове приміщення.
Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Місцем відкриття спадщини відповідно ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.
За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями частини першої статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Іноземний елемент у спадкуванні може виражатися в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо).
За наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення Закону України «Про міжнародне приватне право».
Відповідно до статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.
Тлумачення вказаної норми свідчить, що спадкування права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України регулюється правом України.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_14 померла ОСОБА_4 , після якої відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме на будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , і за фактом смерті останьої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуркаленко І.В. заведено спадкову справу за № 28/2021.
Спадкоємцями першої черги після ОСОБА_4 є її син відповідач ОСОБА_3 , який є громадянином Литовської Республіки та донька ОСОБА_5 (дівоче ОСОБА_27 ), що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , батьками яких є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , свідоцтвом про шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , свідоцтвом про шлюб ОСОБА_28 та ОСОБА_15 , свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_28 та ОСОБА_5 .
Донька ОСОБА_4 - ОСОБА_26 померла раніше за свою матір 14.12.2005 року, що підтверджується нарядом АА №233109 від 15.12.2005р Ритуального підприємства «ЛЮДІНГА» та апостильованими довідками про особисті данні з реєстру населення Державного підприємства центр реєстрів від 08.05.2023р. № GR.1А-5446 та № GR.1А-5448.
Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 у встановлений законом шестимісячний термін, однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю підтвердження родинних відносин, що унеможливлює реалізацію ним своїх прав, у тому числі і на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому його право є невизнаним і підлягає судовому захисту відповідно до ст.ст.5, 19 ЦПК України.
Через зазначені обставини та відмову нотаріуса в оформленні належних йому спадкових прав, позивач звернувся до суду з позовом до свого дядька ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин у зв`язку із наявністю спору про право.
Факт родинних відносин ОСОБА_2 з бабою ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_12 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 , свідоцтвом про шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , свідоцтвом про шлюб ОСОБА_28 та ОСОБА_15 , свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_28 та ОСОБА_5 , свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , та сімейними фото.
Крім того, факт родинних відносин підтверджується і поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які підтвердили,що у ОСОБА_4 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , у період свого навчання в школі мешкав її онук ОСОБА_2 , який в подальшому неодноразово приїжджав до України і однокласники зустрічались у його бабусі. При цьому, ОСОБА_4 зверталася до позивача, як до онука, а до його дядька ОСОБА_3 , як до сина. ОСОБА_2 звертався до ОСОБА_4 «бабуся», а ОСОБА_3 звертався до ОСОБА_4 називаючи її матір`ю.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , були її син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 , яка померла раніше матері ОСОБА_4 , у зв`язку із чим син ОСОБА_29 має право на спадкування за бабою в порядку представлення на ту частину, що належала б його матері.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилається в своєму позові, а тому заява ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позивачем ОСОБА_2 , як бабою та онуком підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та встановлення зазначеного факту необхідно позивачу для вирішення питання щодо оформлення своїх спадкових прав.
Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача суми сплаченого судового збору передбаченого ст.141 ЦПК України, суд такі витрати не стягує.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1220-1222, 1261, 1266 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 178, 265, 280-282, 293, 315 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин задовольнити.
Встановити факт родинних відносин,а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , є бабою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08.11.2024р.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , що проживає: АДРЕСА_3 ,

Відповідач: ОСОБА_3 , що проживає: АДРЕСА_2 , Акменинес сенюния, управа Шальчининкського району, Вільнюського повіту.

Суддя Л.Г. Проценко