Справа № 729/2533/23
2/729/93/24 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Кузюри В.О.

за участі: секретаря Ященко Л.В.

представника позивача , який приймає участь в режимі відеоконференції

Змієвської Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Коллектцентр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання позики. Посилається на те, що 13.08.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю « МАНІФОЮ » та ОСОБА_1 , було укладено договір надання позики, № 2941645.

Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 12000,00 грн., строк користування кредитом-30 днів,, відсоткова ставка 1,99000% за один день користування кредитом.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховані кредитні кошти в розмірі 12000,00 грн.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

29.12.2021 року між ТОВ « МАНІФОЮ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ » відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за договором позики, у т.ч. за договором позики № 2941645 від 13.08.2021 року що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ » та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01 2023 року, у тому числі за договором позики № № 2941645 від 13.08.2021 , що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 .

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.11 2023 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 172824,00 грн. з яких: 12000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 19104,00 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги , заборгованість з комісії 6000,00 грн..

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 59784,00 грн. з яких: 12000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 417842,00 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги та 6000,00 грн. заборгованість з комісії.

Окрім того позивач вказує, що поніс судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 17 000 грн.

Представниця позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася , надала відзив на позов в якому заперечує щодо задоволення вимог з тих підстав, що позивачем не доведено , що вона отримала кошти в сумі 12000,00 грн., також позивачем не обґрунтовано нарахування відсотків поза межами строку кредитування, , позивачем не підтверджено право вимоги , також заперечує щодо вартості наданих правових послуг , оскільки вважає, що обсяг виконаних робіт не співмірний з фактичними витратами та необхідним для їх виконання часом , розгляд просить проводити в її відсутність.

Представником позивача надано відповідь на відзив , відповідно до якого всі вимоги підтримали , вважають , що ними доведено належними доказами право вимоги , так як електронний правочин укладений з ОСОБА_1 підписаний з використанням її електронного підпису , нею було вказано реквізити банківської картки на яку були перераховані кошти в сумі 12000,00 грн. Щодо нарахування процентів , зазначають , що їх нарахування передбачено договором, зокрема згідно п.2.5 Договору позики розмір процентів на прострочену позику фіксований 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою , а також зазначають , що відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК визначено , що зміст договору становлять умови ( пункти ) визначені на розсуд сторін і погоджені ними , та умови , які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав..

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 13.08.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2941645, а також додаткову угоду до договору позики за умовами яких кредитодавець надав позичальнику кредит шляхом переказу на картковий рахунок у розмірі 12000,00 грн. строком на 30 днів з відсотковою ставкою 1,99000 % за один день користування кредитом.

Укладаючи договір про споживчий кредит відповідач та ТОВ «МАНІФОЮ» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що вбачається з довідки про ідентифікацію .

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

29.12.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021 відповідно до якого ТОВ «ІМАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за договором позики, у т.ч. за Договором позики №2941645 від 13.08.2021 року, що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01 2023 року, у тому числі за договором позики № № 2941645 від 13.08.2021 , що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 172824,00 грн..

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.11.2023 року відповідно до розрахунку заборгованості, становить 172824,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом- 12000,0 грн., заборгованість за відсотками 19104,00 грн., заборгованість з комісії 6000,00 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 59784,00 грн. з яких: 12000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 41784,00 грн. заборгованості за відсотками , 6000,00 грн. Заборгованість з комісії.

Відповідно до п. 1 ч.ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .

За клопотанням представника позивача судом було витребувано та отримано виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 , згідно якого 13.08.2021 року на її рахунок було зараховано переказ в сумі 12000,00 грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками, суд виходить з наступного.

За умовами укладеного між сторонами Договору № 2941645 від 13.08.2021 року ТОВ «МАНІФОЮ» надало відповідачці кредит в розмірі 12000,00 грн., строк користування кредитом 30 днів, з відсотковою ставкою 1,99000%.

Згідно п.2.5 Договору позики розмір процентів на прострочену позику фіксований 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою , а також відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК визначено , що зміст договору становлять умови ( пункти ) визначені на розсуд сторін і погоджені ними , та умови , які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, відсотки за користування кредитними коштами, що нараховані підлягають стягненню з відповідача.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення у розмірі 53784,00 грн., що складається з : 12000 грн. заборгованість по кредиту; заборгованість за відсотками 41784 грн.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд встановив, що в укладеному сторонами кредитному договорі не передбачено переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена така щомісячна комісія. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договорів комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного.

При звернені до суду ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було сплачено 2684,00 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір .

Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 17 000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як видно з матеріалів справи, між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02 січня 2023 був укладений Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги №7 від 04.11.2023року; копію витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023 року на суму 17000,00 грн. Також до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції від 09 .11.2023 року згідно якого від імені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» була проведена оплата, призначення платежу: оплата згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023.

Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем заявлялося клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу , проте обґрунтувань належними доказами щодо стягнення саме вказаної відповідачем суми не надано.

Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 17000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265,268 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коллектцентр" заборгованість за договором позики № 2941645 від 13.08.2021 року в сумі 53874 грн. 00 коп. , витрати на сплату судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 17000 грн.00 хв.

В задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач : товариство з обмеженою відповідальністю "Коллектцентр" , місцезнаходження м.Київ , вул. Мечнікова , 3 ,офіс 306 , індекс 01133 , код ЄРДПОУ 44276926 .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя:

Повний текст складено 17.06.2024 року