Провадження № 2/344/3023/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Атаманюка Б.М.

секретаря судового засідання Солонинко С.А.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів, стягнення 3% річних та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Головного управління Держпродспоживслужби, в інтересах позивача ОСОБА_2 , 21.06.2024 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів, стягнення 3% річних та моральної шкоди. Позов обґрунтовували тим, що 22.12.2023 між споживачем ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , було укладено договір купівлі продажу товару телевізора «ТВ Артел 32 Gmart» на суму 9950 грн.. Даний факт підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 221223-01 від 22.12.2023. Відповідно до укладеного договору відповідач узяв на себе зобов`язання поставити споживачу вищевказаний товар, а споживач оплатити його. Проте, відповідач відмовився виконувати свою частину зобов`язання. Заявою від 14.05.2024 року споживач просив відповідача скасувати дане замовлення та повернути сплачені ним кошти в розмірі 9950 грн. Проте, відповідачем так і не було повернуто кошти сплачені споживачем. 28.05.2024 року споживачем було подано заяву до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області з проханням звернутись в суд з позовом в його інтересах як споживача, оскільки відповідачем так і не були повернуті кошти в розмірі 9950 грн.. Споживач, з метою виконання зобов`язання відповідачем, звернувся з заявою від 14.05.2024 року та просив відповідача скасувати дане замовлення та повернути сплачені ним кошти в розмірі 9950 грн.. Дана вимога була отримана відповідачем 14.05.2024, що підтверджено особистим підписом відповідача. Таким чином, вважають, що датою пред`явлення вимоги щодо виконання договору є 14.05.2024 р., а днем, до якого він повинен був виконати зобов`язання - 20.05.2024 p. Отже, як випливає з вище наведеного, відповідач прострочив виконання зобов`язання на 31 день (період з 21.05.2024 р. до 20.06.2024 р. включно). Тому вважають, що за невиконання зобов`язання, з урахуванням боргового періоду, відповідач повинен сплатити споживачу пеню у розмірі 3% за кожний день прострочення у сумі 25 грн. 28 коп. Крім того, представник позивача вважає, що відповідач своїми діями щодо неналежного виконання зобов`язання, наніс споживачу моральну шкоду спричинену переживаннями, з приводу неналежного виконання відповідачем умов договору, докладання додаткових зусиль, витрачання часу для відновлення та захисту своїх законних прав та інтересів, звернення до суду. Дії відповідача призвели до постійного нервування, нескінченних телефонних з ним розмов. Споживач почав хвилюватися, що відповідач не виконав своїх зобов`язань, а відтак він не зможе ні отримати товар, а ні повернути кошти сплачені за товар. Тому, оцінюють моральну шкоду завдану відповідачем споживачу ОСОБА_2 у розмірі 9950 грн.

На підставі наведених обставин, просили суд розірвати договір купівлі-продажу телевізора «ТВ Артел 32 Gmart», укладеного між споживачем ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та повернути споживачу сплачені ним кошти у розмірі 9950 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 3% за кожний день прострочення у сумі 25,28 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 9950 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28.06.2024 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада», що підтверджено матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ч. 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ст. 662 ЦК України вказує, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі ст. 662 ЦК України , продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 664 ЦК України, товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно з ст. 667 ЦК України, якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов`язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

У пунктах 7, 15, 17, 22 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» дано визначення таких термінів, зокрема, під договором розуміється - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція, підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ); під недоліком розуміється - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); 17) під послугою розуміється - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; під продавцем розуміється - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; 22) під споживачем розуміється - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

З аналізу перелічених норм матеріального праву слідує, що до договорів купівлі-продажу за участю покупця-фізичної особи застосовується законодавство про захист прав споживачів, який зокрема регулює відносини між споживачами товарів (робіт, послуг) і виробниками, виконавцями, продавцями в умовах різних форм власності, встановлює права споживачів та визначає механізм реалізації державного захисту їх прав.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

В пунктах 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно з ч.1 та 2 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав, в тому числі шляхом розробки та проведення відповідних освітніх програм. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу, що визначено ч. 1 ст. 665 ЦК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ст. 615 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 221223-01 від 22.12.2023 між споживачем ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , було укладено договір купівлі продажу товару телевізора «ТВ Артел 32 Gmart», за придбання якого ОСОБА_2 сплатив продавцю 9950 грн. (а.с.6).

Як стверджує позивач, та не спростовано відповідачем, відповідач зобов`язався поставити споживачу вказаний товар, однак зобов`язання відповідачем не виконано.

Заявою від 14.05.2024 року споживач ОСОБА_2 просив відповідача скасувати дане замовлення та повернути сплачені ним кошти в розмірі 9950 грн. (а.с.9).

28.05.2024 року споживачем ОСОБА_2 було подано заяву до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області з проханням звернутись в суд з позовом в його інтересах як споживача, оскільки відповідачем так і не були повернуті кошти в розмірі 9950 грн. (а.с.5)

Таким чином, враховуючи факт укладення договору між сторонами, та беручи до уваги факт неналежного виконання зобов`язання і не повернення сплаченених за товар грошових коштів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 9950 грн., в рахунок відшкодування суми оплати вартості товару.

Оскільки відповідачем не були виконані умови договору, не передані у визначений договором строк у власність позивачу обумовлену договором плату, суд приходить до висновку, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, з огляду на що наявні підстави для застосування передбачених законом наслідків.

У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відтак, у даному випадку наявні підстави, визначені ч. 2 ст. 651 ЦК України для розірвання Договору, а також застосування наслідків порушення зобов`язання, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у вигляді відшкодування збитків, які у даному випадку складають сплати неустойки та відшкодування моральної шкоди.

У Постанові Верховного Суду у справі №918/631/19 від 22 вересня 2020 року, зазначено, що правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Позивач визначив пеню у розмірі 3 % річних за 31 день за період з 21.05.2024 р. до 20.06.2024 р. у сумі 25 грн. 28 коп., і суд погоджується з правильністю такого нарахування, а отже сума пені в розмірі 25 грн. 28 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, на підставі ч. 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

При визначені розміру моральної шкоди суд виходить з підтвердженого факту невиконання з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за договором, що призвело до позбавлення позивача як споживача можливості користуватися коштами та отримати товар.

Суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, та враховує характер та обсяг душевних страждань, важкість вимушених змін в житті позивача, та оцінює завдану моральну шкоду на суму 5000 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню шляхом розірвання договору купівлі-продажу телевізора «ТВ Артел 32 Gmart», укладеного 22 грудня 2023 року між споживачем ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , стягнення з ФОП ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 оплачені за договором кошти у сумі 9 950 грн., в рахунок відшкодування суми оплати вартості товару, 3% річних в розмірі 25 (двадцять п`ять) грн. 28 коп., та компенсації моральної шкоди розміром 5 000,00 грн.

Крім того, оскільки позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд на підставі ст. 141 ЦПК України вбачає підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір» для вимог фізичних осіб майнового характеру, що становить 1211,20 грн. та за вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3028 грн., а всього 4 239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,95,258-259,263-265,268, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу телевізора «ТВ Артел 32 Gmart», укладений 22 грудня 2023 року між споживачем ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , оплачені за договором кошти у сумі 9 950 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , пеню в розмірі 3% річних за кожен день прострочення у розмірі 25 (двадцять п`ять) грн. 28 коп.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) в розмірі 4 239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, , місцезнаходження: 76009 м. Івано-Франківськ, вул. Берегова, буд. 24.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , юридична адреса АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.10.2024.

Суддя Богдан АТАМАНЮК