Справа № 502/2192/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської областіта просила суд визнати право власності на спадщину за нею. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , вказаний факт підтверджується довідкою, виданою старостою виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Примороського старостинського округу Валентиною Євтюховою від 20.09.2024 року за №192/10-06. На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишив на ім`я позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 заповіт, посвідчений 10.02.1982 року виконавчим комітетом Приморської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, за реєстровим №4. На день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася спадщина, яка складалася із житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину, яка складається із зазначеного житлового будинку, прийняла, як спадкоємець за заповітом в порядку ст.534 ЦК Української РСР (1963р.), позивач, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вступила в управління спадковим майном, відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963р.), оскільки на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована за вказаною адресою із спадкодавцем. Відповідно до довідки, виданою старостою виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Приморського старостинського округу Валентиною Євтюховою від 23.09.2024 року за №200/10-06 зазначений житловий будинок побудований у 1948 році належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:

- визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 36,7 кв.м., загальною площею 59,9 кв.м., господарських будівель: літ.Б - сарай, літ.В - літня кухня, літ.Г - сарай, літ.Д - вбиральня, № 1-5, І надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно запису акта про народження № 37 від 05.10.1957 р. рос. "Комендантова Надежда" народилася 26.09.1957 р., батьками записані рос. " ОСОБА_5 " та рос. " ОСОБА_6 ".

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 27.08.1988 р., рос. " ОСОБА_7 "та рос. " ОСОБА_8 " зареєстрували шлюб 27.08.1988 року, про що зроблено актовий запис за № 59. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_9 ».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 10.09.2024 р. Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ та зареєстрованого Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 7, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 19.09.2024 р. Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ та зареєстрованого Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 12, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно довідки виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 192/10-06 від 20.09.2024 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 1970 року до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 .

ОСОБА_2 , залишив на ім`я ОСОБА_8 , заповіт, посвідчений 10.02.1982 року секретарем виконкому Приморської сільської ради, за реєстровим №4, за яким заповідав їй все своє майно, на що матиме право за законом.

Відповідно до довідки, виданою старостою виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Примороського старостинського округу Валентиною Євтюховою від 23.09.2024 року за №200/10-06, головою домогосподарства житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 1983 р. був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки КП КМР "БТІ" № 697 від 21.08.2024 р. станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 - не зареєстровано.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ,відповідно до технічного паспорту, виготовленому 20.06.2024 року КП КМР «БТІ» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 36,7 кв.м., загальною площею 59,9 кв.м., господарських будівель: літ.Б - сарай, літ.В - літня кухня, літ.Г - сарай, літ.Д - вбиральня, №1-5, І - надвірні споруди.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 78777272 від 17.10.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація відносно ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 78777255 від 17.10.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація відносно ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчиненіпротягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 207, 259, 263-265 ЦПК, ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадщину - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 36,7 кв.м., загальною площею 59,9 кв.м., господарських будівель: літ.Б - сарай, літ.В - літня кухня, літ.Г - сарай, літ.Д - вбиральня, №1-5, І - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников