Справа № 274/899/24 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 68 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

08 листопада 2024 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Павицької Т.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Талько О.Б.,

вирішуючи питання відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року у справі за клопотанням третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя, визнання майна особистою власністю подружжя, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визначення ціни квартири, визнання квартири купленої за особисті кошти позивача, повернення боргу та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №274/899/24 до розгляду цивільної справи №274/7699/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «М-БТІ» про визнання протиправною оцінки квартири відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу через суд першої інстанції, яка зареєстрована в Житомирському апеляційному суді 07 листопада 2024 року.

Дослідивши апеляційну скаргу колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня така ухвала, як ухвала про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Згідно пункту 12 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі №520/14132/18.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду, не допускається.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Відповідно до ст. 353 ч.2 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно до вимог п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки така ухвала суду першої інстанції не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 352, 353, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року у справі за клопотанням третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя, визнання майна особистою власністю подружжя, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визначення ціни квартири, визнання квартири купленої за особисті кошти позивача, повернення боргу та визнання права власності - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий

Судді