Провадження № 22-ц/811/3245/24 Доповідач в 2-й інстанції Копняк С. М.
УХВАЛА

07 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Копняк С.М. (суддя-доповідач), Бойко С.М., Ніткевича А.В., вирішуючи питання забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Львівське обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про усунення перешкод у користування власністю,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2012 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкодив користуванні гаражем за адресою: АДРЕСА_1 є шляхом повернення ключів від вказаного гаражу та забезпечення вільного доступу до нього.

Визнано за ОСОБА_1 право вланості на будівлю гаражу, яка складається з таких приміщень: гараж площею 20,8 кв. м., гараж площею 31,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 є.

Рішення суду оскаржив керівник Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області, подавши в жовтні апеляційну скаргу в інтересах Львівської міської ради, вважаючи, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, в якій просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2012 року та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

До апеляційної скарги на рішення суду включено заяву про забезпечення апеляційної скарги, в якій заявник просить вжити такі заходи, шляхом накладення арешту на будівлю гаража загальною площею 52,2 кв. м., що складається з приміщень: гаражу площею 20,8 кв. м. та гаражу площею 31,4 кв. м. по АДРЕСА_1 (РНОНМ 01), який перебуває у приватній власності ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених прав особи, яка подала апеляційну скаргу, адже позивач, який є власником спірного гаражу може безперешкодно його відчужити або іншим чином розпорядитись таким майном.

Розглянувши заяву, оглянувши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні такої слід відмовити, виходячи з такого.

У частинах першій, другій статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина третя статті 352 ЦПК України).

Згідно частини четвертої статті 359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

В постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №442/5556/19 (провадження № 61-16366св20) зі схожими правовідносинами викладено такий висновок:

«У справі, що переглядається:

аналіз матеріалів справи свідчить, що керівник Львівської обласної прокуратури звернувся із апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації та державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (виділені матеріали, а. с. 14 - 23);

апеляційний суд не врахував, що із заявою про забезпечення позову звернувся керівник Львівської обласної прокуратури, яка представляє інтереси Львівської обласної державної адміністрації та державної архітектурно-будівельної інспекції України, які не є позивачами у цій справі;

за таких обставин, оскаржена ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову».

Як убачається з поданої прокурором апеляційної скарги, така подана в інтересах Львівської міської ради, яка у разі відкриття апеляційного провадження не набуте статутусу позивача у справі.

Відтак, відсутні підстави для задоволення заяви прокурора про вжиття заходів забезпечення.

Також колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу прокурора, що нормами ЦПК України не передбачено такого інституту цивільного процесу, як вжиття заходів забезпечення апеляційної скарги, про що викладено прокурором в поданій заяві.

Керуючись статтями 153, 259 - 261, 381 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області про вжиття заходів забезпечення апеляційної скарги керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах Львівської міської ради у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Львівське обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про усунення перешкод у користування власністю, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена та підписана 07 листопада 2024 року.

Судді: С.М. Копняк

С.М. Бойко

А.В. Ніткевич