КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9817/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» про розірвання договору, -

установив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Будинок комфорту» про розірвання договору.

Свої вимоги мотивував тим, що 06 лютого 2022 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди майна з правом викупу за №029 від 06 лютого 2022 року.

Пунктом 1. договору оренди майна передбачено, що орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п.2 цього договору з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Згідно з п. 2 цього договору строк оренди Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK) становить 18 місяців, а саме до 06 серпня 2023 року, щомісячний платіж складає 2499 грн., вартість об`єкту оренди становить 44982 грн..

12 лютого 2022 року ним на адресу відповідача було надано заяву про розірвання договору оренди майна з правом викупу за №029 від 06 лютого 2022 року та повернення товару.

15 лютого 2022 року відповідачем було відмовлено в розірванні зазначеного вище договору та повернення товару, так-як у результаті огляду смартфону Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK) співробітниками Товариства було виявлено, що товарний вигляд не збережено, є сліди пошкодження та потертості пакування товару, розірване пакування з документацією на телефон та місце для скрепки.

На підставі зазначеного, враховуючи, що товар не було збережено у незміненому стані, розірвання договору та повернення товару не вбачалося можливим на підставі абзацу першого ч. 7 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів».

Внаслідок вказаної відмови він вимушений звернутися до суду.

Просив суд, розірвати договір №029 від 06 лютого 2022 року оренди майна з правом викупу, укладений між ним та ТОВ «Будинок комфорту».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року в задоволенні зазначеного вище позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що 12 лютого 2022 року ним на адресу відповідача було надано заяву про розірвання договору оренди майна з правом викупу за №029 від 06 лютого 2022 року та повернення товару.

15 лютого 2022 року відповідачем було відмовлено в розірванні зазначеного вище договору та повернення товару.

Після 24 лютого 2022 року у зв`язку з повномасштабним вторгнення російської федерації, він вимушений був виїхати з України, а після повернення від відповідача почалися постійні дзвінки, погрози стосовно несплати щомісячних платежів за оренду телефону, на його прохання прийняти товар відповідач не реагував, а продовжував телефонувати з погрозами, чинивши на нього психологічний тиск.

Вказує, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження його доводів.

Крім того, відповідачем було порушено норми Закону України «Про захист прав споживачів», внаслідок чого його було позбавлено можливості повернути товар.

Просив суд, скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди майна з правом викупу за №029 від 06 лютого 2022 року.

12 лютого 2022 року ним на адресу відповідача було надано заяву про розірвання договору оренди майна з правом викупу за №029 від 06 лютого 2022 року та повернення товару.

15 лютого 2022 року відповідачем було відмовлено в розірванні зазначеного вище договору та повернення товару, так-як у результаті огляду смартфону Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK) співробітниками Товариства було виявлено, що товарний вигляд не збережено, є сліди пошкодження та потертості пакування товару, розірване пакування з документацією на телефон та місце для скрепки.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які надав позивач, на підтвердження своїх доводів, є недопустимими, оскільки вони не засвідчені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, відповідно до ч.4 ст. 95 ЦПК України та положень пункту 5.26 ДСТУ №4163-2020.

Крім того, будь-яких належних та допустимих доказів того, що об`єкт оренди Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK) залишився у незміненому стані та не використовувався позивачем, до суду першої інстанції надано не було, а тому договір оренди майна з правом викупу за №029 від 06 лютого 2022 року не може бути розірваний.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статей 626, 629, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані.

Тобто, для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані.

Згідно з абзацом 3 ч. 1 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.

Відповідно до зазначеного, якщо товар не збережений у незміненому стані та якщо у результаті використання товар втратив товарний вигляд (наявність подряпин. пошкоджень корпусу чи інших зовнішніх частин виробу, неналежне функціонування внаслідок неправильної експлуатації або падінь товару, сліди встановлення / монтування товару, програмне втручання - перепрошивка, наявність сторонніх застосувань, користувацького контенту, програмних забезпечень тощо), або якщо відсутні пломби та ярлики, то зворотному прийняттю такий товар не підлягає, а договір - розірванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі.

Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів того, що об`єкт оренди Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK) залишився у незміненому стані та не використовувався позивачем матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів оцінує критично доводи апеляційної скарги, що ТОВ «Будинок комфорту» було порушено норми Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення договірних відносин між ним та відповідачем. Матеріали справи не містять факту наявності істотного недоліку об`єкту оренди Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK), що виник з вини відповідача.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 червня 2024 року

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба