справа № 388/1236/22
провадження № 2/388/83/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Степанов С.В.

при секретарі - Гриненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Долинська цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особу, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Катеринівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області до ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати заповіт нікчемним посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим

26.01.2022р. повторно Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 6 від 06.01.2022р..

Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

відкрилась спадщина на нерухоме майно - земельну ділянку для ведення товарного

сільськогосподарського виробництва площею 8.22га, кадастровий номер

:02:00:352, що розташована на території Братолюбівської сільської ради

Долинського району Кіровоградської області, державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КР № 040736.

Позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, сином та дочкою, що підтверджуться свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 , виданим виконкомом Братолюбівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області 09 березня 1985 року, актовий запис № 4; свідоцтвом про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виданим Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 10 листопада 2005 року, актовий запис № 676; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 , виданим Братолюбівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області 26 листопада 1988 року, актовий запис № 14.

14 червня 2022 року позивачі як спадкоємці першої черги за законом звернулися до Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи, з якого вбачається реєстрація спадкової справи за № 25/2022.

Державним нотаріусом позивачам було повідомлено, що за життя

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено заповіт, посвідчений 12 жовтня 2016 року секретарем Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Какаразою С.А., зареєстрований в реєстрі за № 28, відповідно до якого спадкодавець на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження: належну йому згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку площею 8.22га, кадастров номер :02:00:352, що розташована на території Братолюбівської сільської ради,Долинського району Кіровоградської області, заповів донці своєї співмешканки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вважають, що заповіт посвідчений 12 жовтня 2016 року секретарем Грузьківської

сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Какаразою С.А.

зареєстрований в реєстрі за № 28, від імені ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає чинному законодавству та є нікчемним.

Заповіт посвідчений особою, яке не мала на це права, що маємо намір доводити

шляхом витребування відповідної інформації від компетентного органу, а також складений порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, в зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 1 України є нікчемним.

Відповідно до статті 1247 ЦК, заповіт складається у письмовій формі, із зазначення: місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четверте статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 41 Закону України «Про нотаріат» передбачено, ще

нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному

нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи

приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не

може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості

посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, що діяла на час

посвідчення заповіту) у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти (крім секретних).

Підпунктом 5 пункту «б» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, що діяла на час посвідчення заповіту) встановлено, що до відання

виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).

Таким чином, орган місцевого самоврядування уповноважений посвідчувати заповіти (крім секретних) осіб, які не належать до територіальної громади, інтереси якої представляє цей орган самоврядування.

Частинами шостою та восьмою статті 59 Закону України "Про місцеве

самоврядування в Україні" передбачено, що виконавчий комітет сільської, селищної,

районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Рішення виконавчого комітету приймається на його засіданні більшістю голосів від

загального складу виконавчого комітету і підписується сільським, селищним, міським

головою, головою районної у місті ради.

23 липня 2022 року представником позивачів направлений адвокатський запит до

Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка

являється правонаступником прав та обов`язків Грузьківської сільської ради

Кіровоградського району Кіровоградської області, на отримання інформацію щодо

наявності відсутності повноважень по вчиненню нотаріальних дій у секретаря Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Какарази С.А. станом на 12 жовтня 2016 року; та надання копії рішення виконавчого комітету Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про покладення обов`язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря ОСОБА_6 на час посвідчення спірного заповіту (12 жовтня 2016 року).

Відповідь на адвокатський запит не отримана.

Відповідно до п. 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року № 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1298/20036 (у редакції, що діяла на час посвідчення заповіту), нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Відповідно п. 6 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності заповіту підлягає розгляду судом. Нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи пред`являлися позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності заповіту.

Заповіт посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування не за

місцем реєстрації заповідача.

Зі змісту заповіту вбачається, що посадовою особою органу місцевого

самоврядування при посвідченні заповіту 12 жовтня 2016 року, зазначено, що

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в

АДРЕСА_1 .

Однак, з довідки виконавчого комітету Катеринівської сільської ради

Кропивницького району Кіровоградської області від 17 червня 2022 року за № 318

вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав та був

зареєстрований з 18 жовтня 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 в АДРЕСА_2 .

До 18 жовтня 2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 проживав та був зареєстрований в селі Братолюбівка Долинського району Кіровоградської області, що чаємо намір підтвердити шляхом витребування відповідної інформації від компетентних органів.

Таким чином, до спірного заповіту внесена неправдива інформація, та заповіт

посвідчений не за місцем реєстрації заповідача.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про нотаріат» посадові особи органів

місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються

законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями

президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на

території Автономної Республіки Крим, крім того, - законодавством Автономної

Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних,

Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

За змістом статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в

7-таїні» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села,

селища. міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або

об`єднання жителів кількох сіл, адміністративно-територіальна одиниця - це область, район, місто, район у місті, інше, село; представницький орган місцевого самоврядування - це виборний орган (рада), складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти- інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ міст.

З урахуванням наведених норм, представницький орган місцевого самоврядування

наділяється правом представляти інтереси територіальної громади відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно із статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені

Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до підпункту 5 пункту «б» частини першої статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних,міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання,реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).

Таким чином, орган місцевого самоврядування уповноважений посвідчувати заповіти і крім секретних) осіб, які належать до територіальної громади, інтереси якої представляє цей орган місцевого самоврядування. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС КЦС від 19.026.2019р., (справа № 136/576/16-у, пров. № 61-26256св18).

Заповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на момент посвідчення заповіту 12 жовтня 2016 року був жителем громади с. Братолюбівка Долинського району Кіровоградської області та не входив до територіальної громади с. Грузьке Кіровоградського району Кіровоградської області, у зв`язку з чим секретар виконавчого комітету Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області є не уповноваженою на посвідчення складеного 12 жовтня 2016 року заповіту особою.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це право,а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із

частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК

України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається (пункт 17 постанови

Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у

справах про спадкування»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні

норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування

відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові ВС КЦС від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-58000зпв18) зроблено висновок, що "нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсності не вимагається рішення суду (частина 2 ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуально" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позиції юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним".

У Постанові ВП ВС від 07 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження №12-304гс18) вказано, що: "визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його

сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального

відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину".

У Постанові ВП ВС від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що "цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом невимагається (абз. 1 с. 2 ст. 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто, якщо цей правочин нікчемний, позовна вимова про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину".

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний

правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2ст. 215 ЦК України).

Однак, у разі невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі суд своїм рішенням лише підтверджує його недійсність в силу закону у зв`язку з оспоренням та невизнанням іншими особами шляхом вказівки в резолютивній частині судового рішення про нікчемність правочину або відмову в цьому. Такий висновок міститься у Постанові ВС КЦС від 04 листопада 2020 року у справі № 686/23484/17 (провадження № 61-47750св18).

Представник відповідача ОСОБА_3 надав до суду відзив згідно якого, заперечує по суті позову, оскільки заповіт є дійсним та підстав для його нікчемності чи недійсності не має.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити вимоги на підставах зазначених у позові.

Належно повідомлені відповідачі та третя особа до суду не з`явились.

Заслухавши учасників та дослідивши подані докази суд встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Відповідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Відповідно копії заповіту від 20.10.2016 ОСОБА_2 заповів належну йому земельну ділянку 8,22 га. Донці його співмешканки ОСОБА_3 .

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкова справа має номер 69212427.

Згідно копії державного акта на землю власником земельної ділянки 8,22 га. Є ОСОБА_2 .

Згідно довідки Катеринівської сільради від 17 .06.2022 року ОСОБА_2 з 18.10.2016 був зареєстрований в с. Грузьке та на день його смерті разом з ним проживали співмешканці. Померлий виписаний у зв`язку зі смертю. Заповіт посвідчено виконкомом Грузівської сільради.

Згідно листа Катеринівської сільради № 712/01-20 від 31.08.2022 після реорганізації Грузівської сільради шляхом приєднання до Катеринівської сільради, вся документація передана до архіву Кіровоградської районної адміністрації.

Листом Кропивницької районної військової адміністрації підтверджується відсутність відомостей про покладання на ОСОБА_8 обов`язків по вчиненню нотаріальних дій.

Копією спадкової справи № 35/2022 спадкодавця ОСОБА_2 (заповіт, заяви про прийняття спадщини, витяги з спадкового реєстру) підтверджуються правові підстави спадкування.

Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, що діяла на час

посвідчення заповіту) у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти (крім секретних).

Підпунктом 5 пункту «б» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено,що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).

Таким чином, орган місцевого самоврядування уповноважений посвідчувати заповіти осіб.

На підставі досліджених доказів, суд не може прийти до висновку про відсутність у у секретаря Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Какарази С.А. наданих згідно закону повноважень на реєстрацію актів цивільного стану та посвідчення заповітів, зв`язку з чим, пред`явлені вимоги є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на доказах.

З огляду на вказане, керуючись ст.ст.12, 13, 81-83, 258-264 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особу, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Катеринівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області до ОСОБА_3 про визнання нікчемним заповіту складеного 12 жовтня 2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що посвідчений секретарем Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Какаразою С.А., та зареєстрований у реєстрі за № 28. відмовити.

Залишити за позивачем понесені судові витрати.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2024 року

Суддя С.В. Степанов