Справа № 484/2878/24
Провадження № 2/484/1095/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сотської Світлани Олексіївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про розірвання договору оренди земельної частки (пай),

УСТАНОВИВ:

30.05.2024 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сотської С.О., звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що позивачка передала у користування земельну частку (пай) ТОВ «Агрофірмі Корнацьких» в оренду строком на 50 років відповідно до договору оренди земельної частки (пай), який зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району за № 709 від 2-4 грудня 2007 року.

У 2024 році ОСОБА_1 скористалась своїм правом на виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) та зареєструвала 03.04.2024 року право власності на земельні ділянки з к/н :01:000:1359 площею 0,2755 га, :01:000:1363 площею 0,017 га, :01:000:1360 площею 3,2061 га. :03:000:1494 площею 1.3073 га, а всього - 4,8059 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині території Первомайської міської ради), що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які додаються до матеріалів позовної заяви.

Відповідно до умов договору оренди земельної частки (пай) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За умовами зазначеного договору оренди земельної частки (пай) передбачено, що за користування земельною часткою (пай) орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату в строк до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок.

Позивачка не вносила жодних змін з даного питання до діючого договору оренди та будь-яких інших договорів відносно новоутворених земельних ділянок не укладала.

Відповідач не надав під час укладення належного позивачу примірника договору, а протягом часу його дії систематично порушував його умови в частині своєчасної сплати орендної плати.

Так, за 2008 рік орендна плата в сумі 1211,77 грн була виплачена у першому кварталі 2009 року.

За 2009 рік орендна плата не була виплачена.

За 2012 рік нарахована орендна плата в сумі 2857.26 грн була виплачена тільки у другому кварталі 2013 року.

За 2014 рік з нарахованої орендної плати в сумі 2857,26 грн була виплачена тільки 599,76 грн. Залишок невиплаченої орендної плати 1 105,87 грн був виплачений у другому кварталі 2015 року.

За 2020 рік орендна плата в сумі 4864,72 грн виплачена у травні 2021 року.

За 2021 рік орендна плата в сумі 3698,50 грн не виплачена до теперішнього часу.

Доказом порушення орендарем своїх обов`язків свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, які додаються до матеріалів позовної заяви.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату

За змістом ст. 21 зазначеного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

4.1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Представник позивача вказує, що внаслідок порушення умов договору оренди систематичної невиплати орендної плати, орендодавець ОСОБА_2 не отримує орендну плату, на яку розраховує та має право згідно із умовами договору, що є істотним порушенням договору, а тому є підставою для розірвання договору оренди.

В силу ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

Відповідач не виплачував позивачці орендну плату у 2008, 2009, 2012, 2014,2020-2021 роках.

Відтак діями відповідача порушуються права позивача, які підлягають судовому захисту у спосіб вибраний останнім.

З огляду на викладене позивач просила достроково розірвати вказаний договір оренди земельної частки (паю).

Від представника ТОВ "Агрофірма Корнацьких" надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність та відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

У відзиві відповідач вказує, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 17.03.2021 року №№2042, 20243, 2044, 2045 та від 06.05.2024 року за №1408-24-02695 долучених представником Позивача до матеріалів даної справи, є реальним свідченням сплати орендної плати Позивачу у 2008, 2009, 2012, 2014, 2020- 2021 роках.

Проте, вказане свідчить про односторонню відмову Позивача у 2008, 2009, 2012, 2014, 2020-2021 роках від виконання умов Договору оренди земельної частки (пай) в частині отримання орендної плати, а відтак затримка з отриманням орендної плати була зумовлена діями Позивача, який створив перешкоди для належного виконання ТОВ «Агрофірма Корнацьких», як орендарем обов`язку зі сплати орендної плати.

Вказує, що наведені в позовній заяві доводи не свідчать про підставність позову та не дають підстав вважати, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» порушено свої зобов`язання, передбачені умовами договору оренди земельної частки (пай).

При цьому, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» вживалися заходи щодо отримання Позивачем орендної плати, так листами №479/юр від 16.04.2021 року попросило Позивача надати IBAN номер (UA……..) для перерахування орендної плати, заповнивши належним чином відповідну заяву, що додавалася до вказаного листа. При цьому у даному листі було зазначено про інший спосіб отримання орендної плати, та залишено контактний номер телефону спеціаліста ТОВ «Агрофірма Корнацьких», проте, Позивачем було проігноровано запропоновані ТОВ «Агрофірма Корнацьких» способи отримання орендної плати.

З огляду на викладене відповідач вважає, що Позивач умисно створювала умови щодо дострокового розірвання Договору оренди земельної частки (паю).

Представник позивача надала заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Матеріалами справи підтверджено факт укладення між сторонами 01 червня 2007 року Договору оренди належної позивачу земельної частки (паю).

З доданої до позову інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених позивачу доходів та утриманих податків вбачається, що:

- за 2008 рік орендна плата в сумі 1211,77 грн була виплачена у першому кварталі 2009 року;

- за 2009 рік орендна плата не була виплачена;

- за 2012 рік нарахована орендна плата в сумі 2857.26 грн була виплачена у другому кварталі 2013 року;

- за 2014 рік з нарахованої орендної плати в сумі 2857,26 грн була виплачена 599,76 грн. Залишок невиплаченої орендної плати 1 105,87 грн був виплачений у другому кварталі 2015 року;

- за 2020 рік орендна плата в сумі 4864,72 грн виплачена у травні 2021 року;

- за 2021 рік орендна плата в сумі 3698,50 грн не виплачена до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 96 ЗК України встановлено обов`язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пп. "в" частина 1).

Відповідно до частини 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час укладення договору оренди) розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Пунктом 2.2 спірного договору оренди земельної частки (паю) встановлено, що орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд вважає, що внесення орендної плати є грошовим зобов`язанням саме відповідача, а тому саме він має докладати зусиль для його виконання.

Орендодавці, відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" мають лише право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов`язання.

Отже, саме відповідач у справі має доводити у суді відсутність своєї вини у невиконанні зобов`язання за договором оренди з внесення орендної плати або ж довести факт виконання ним даного зобов`язання.

Відповідачем не надано суду доказів про те, що він приймав заходи щодо постійного внесення орендної плати за договором оренди щороку до 26 грудня в період з 2008 - 2022 рік, хоча, як зазначено вище, нараховував позивачу орендну плату.

При цьому, направлення листа №479/юр від 16.04.2021 року на адресу позивача, на який посилається представник відповідача у своєму відзиві, не звільняють орендаря від виконання обов`язку щодо своєчасної сплати орендної плати, оскільки сторонами в оспорюваному договорі від 01 червня 2007 року не визначено порядку виплати орендної плати, протягом тривалого часу користування земельною ділянкою (з 2007 року), відповідачем не було запропоновано позивачу укладення додаткової письмової угоди щодо визначення сторонами порядку виплати орендної плати у строки, визначені договором 01 червня 2007 року, отже відповідач, укладаючи договір, визначив для себе порядок сплати орендної плати, маючи дані адреси місця проживання позивача. Між тим не надав суду відповідних доказів, які б свідчили про наміри відповідача виконати свій обов`язок щодо своєчасної виплати орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 537 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання, ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку, відсутності представника недієздатного кредитора.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Порушення відповідачем умов договорів щодо виплати орендної плати є істотним, оскільки орендодавець внаслідок такого порушення значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.

З огляду на все вищенаведене вимоги про розірвання спірного договору оренди землі цілком законні та обґрунтовані.

Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" (вул. Центральна, 93, с. Кумарі, Первомайський р-н, Миколаївська обл., ) про розірвання договору оренди земельної частки (пай) - задовольнити.

Достроково розірвати договір оренди земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, укладений 01 червня 2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" строком на 50 років, зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земльних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді за № 709 від 24 грудня 2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата виготовлення повного тексту рішення суду - 04.10.2024 р.

Суддя: