н.п.2/599/492/2024
Справа № 599/1267/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на майно. Позивач посилається на те, що він зареєстрований та проживає в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 . Дане будинковолодіння має статус колгоспного двору проте єдиним фактичним власником є тільки він Проте, що дане майно належить йому підтверджується договором купівлі-продажу від першого серпня 1986 року та Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 20 лютого 1990 року. Проте наявність даних документів не дає можливості зареєструвати право в установленому законом порядку, в зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду.

Преставник позивача позовні вимоги підтримала, про що подалав відповідну заяву.

Відповідачі позов визнали, про що свідчить подана ними заява.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 328, 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Ст..392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності що це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в житловому будинку, що АДРЕСА_1 . Дане будинковолодіння має статус колгоспного двору проте єдиним фактичним власником є тільки позивач Проте, що дане майно належить ОСОБА_1 підтверджується договором купівлі-продажу від першого серпня 1986 року та Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 20 лютого 1990 року. Приймаючи до уваги, що право власності майно не оспорюється іншими особами суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.328,334,392 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом 30 днів.

Суддя Зборівського

районного суду Іваницький О.Р.