КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

05 листопада 2024 року місто Київ

справа № 756/7503/22

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та за апеляційною скаргою відповідача Департаменту патрульної поліції на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні 05 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив відвід колегії суддів у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М. від розгляду вказаної справи.

Заяву обґрунтовував тим, що, на його думку, посадові особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - це судді, які є не виразними і по суті не викликають довіру. Це судді, які сприймають правду і закон, як гнучке поняття, що змінюється і яке може бути пристосовано такими суддями для задоволення нинішніх потреб сторони, на бік якої ці судді приймають неправосудні рішення.

Вказував, що в рішенні від 02 листопада 2017 року колегія суддів: Ратнікова В.М., Левенець Б.Б., Борисова О.В. зробили висновки, які не відповідають вимогам закону.

Зазначав, що згідно пункту 10 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Основні принципи незалежності судових органів» від 13 грудня 1985 року особи, відібрані для судових посад, повинні мати високі моральні якості і здібності. На думку заявника, суддя Левенець Б.Б. їх не має.

Вказував, що у Висновку №3 (2002) Консультативної Ради Європейських Суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тлумачиться у такий спосіб, що обов`язки судді грунтуються на принципах незалежності і неупередженості. Суддя має утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до втрати віри громадян в порядність суддів і докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною. Суддя повинен додержуватися загальної культури та етичних норм на службі та позаслужбовій поведінці, бути чесним та порядним, здатним протистояти тиску і спокусі.

На думку, заявника, суддя Левенець Б.Б. взагалі не відповідає вищевказаним вимогам.

Вважає, що суддя Левенець Б.Б., який обіймає посаду судді Київського апеляційного суду під час вчинення правосуддя дозволяє собі прояв неповаги до учасників процесу. У спілкуванні з громадянами, представниками сторін у справі, професійними адвокатами та прокурорами, які приймають участь у справі, суддя Київського апеляційного суду Левенець Б.Б. допускає неввічливість, нетактовність та неповагу до них.

Посилався на те, що під час судового засідання 22 жовтня 2024 року суддя Левенець Б.Б. грубо і нетактовно перебив представника позивача, який повідомляв про причини недовіри суддям. Суддя Левенець Б.Б. знаходячись у залі судового засідання дуже уважно вивчав монітор свого особистого комп`ютера і всупереч своїх обов`язків судді був занятий переглядом екрану свого ноутбуку, не звертаючи уваги на те, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 було розпочато головуючим суддею Борисовою О.В.

Зазначав, що він заявив в засіданні 22 листопада 2024 року про повну недовіру колегії суддів: Левенець Б.Б., Борисовій О.В., Ратніковій В.М. (на особливу недовіру заслуговує Левенець Б.Б.).

Посилався на те, що під час судового засідання 22 жовтня 2024 року суддя Левенець Б.Б. грубо і нетактовно перебив представника позивача, який повідомляв про причини недовіри суддям.

Вказував, що судді, які входять до складу колегії суддів у справі №756/7503/22 не вміють слухати, а поведінка судді Левенця Б.Б. в судовому засіданні не відповідає вимогам Кодексу суддівської етики.

На думку заявника, зі змісту дій судді Левенцяь Б.Б. прослідковується систематичне не додержання вимог Закону і принципу верховенства права. Представник позивача нагадав судді Левенцю Б.Б., що він під час розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , перебуваючи у статусі головуючого разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_4 виніс ухвалу від 27 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №758/11323/18, чим вчинив перешкоду в доступі до правосуддя позивачу ОСОБА_6 .

Зазначав, що суддя Левенець Б.Б. під час обгрунтування недовіри колегії суддів представником позивача грубо перебив його і почав зверхньо і зневажливо спілкуватися з представником, а судді перекрутивши його слова вирішили, що

представник позивача ОСОБА_2 заявив відвід колегії суддів. За результатами розгляду заяви про повну недовіру суддям, колегія суддів винесла ухвалу від 22 жовтня 2024 року, яку суддя Борисова О.В. грубо порушила вимоги ЦПК України, а саме ст.272 ЦПК України, не вручила представнику позивача.

Вказував, що суддя Тиха О.О. вчинила неналежну поведінку під час вчинення правосуддя, оскільки суддею умисло і внаслідок суддівської недбалості вчинено не зазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення його аргументів щодо суті відводу. Такі саме дії вчиняє і колегія суддів (Левенець Б.Б., Борисова О.В., Ратнікова В.М.).

Посилався на те, що суддею Борисовою О.В. грубо порушено (систематично) вимоги ст.272 ЦПК України і не направлено дві ухвали від 05 липня 2024 року та від 29 липня 2024 року після їх складення, чим грубо порушено норми процесуального права та його права, як учасника судового процесу.

Зазначав, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Заявник у заяві зазначає про наявність підстав для відводу суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., оскільки їх протиправні дії під час розгляду справи №756/7503/22 є проявом свавілля, своїми протиправними діями судді підривають авторитет судової влади в очах громадян і викликають у нього сумніви щодо їх компетентності, а також в нього є підозри щодо їх непідкупності.

Згідно з ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що про відвід колегії суддів було заявлено в судовому засіданні 05 листопада 2024 року, питання про відвід колегії суддів вирішується судом, що розглядає справу.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні апеляційного суду вказував на те, що висловлювати відвід складу суду це є правом представника позивача.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та заяву про відвід, колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви про відвід колегії суддів свідчить, що представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не погоджується з: висновками, викладеними даною колегією суддів в рішенні від 02 листопада 2017 року, в ухвалі від 27 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 у справі №758/11323/18; процесуальними діями судді Борисової О.В. щодо не направлення йому ухвали від 05 липня 2024 року та від 29 липня 2024 року, невручення йому негайно ухвали від 22 жовтня 2024 року; діями та рішеннями колегії суддів та судді Тихої О.О. під час розгляду справи, а також зазначав про прояв, на його думку, неповаги судді Левенця Б.Б. до учасників процесу.

Разом з тим, вказані доводи не можуть бути підставою для відводу, оскільки згідно зч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, колегія суддів враховує те, що необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд.

Наведені представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обставини, не вказують на упередженість або необ`єктивність колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

Оскільки судом не встановлені підстави, передбачені ст.36 ЦПК України для відводу колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М., а тому заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: