05 листопада 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
судді Борєйко О.М.
за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 24 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Бізнес позика» та ОСОБА_1 був укладений договір №304868-КС-002 про надання кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора G-8044, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.1 договору 304868-КС-002 про надання кредиту від 24 червня 2021 року, позивач надає відповідачу грошові кошти в розмірі 36 000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах,визначених цим договором пр. надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.
Процентна ставка: в день 0, 86587500, фіксована
Строк кредиту - 24 тижні
Комісія з надання кредиту - 5 400 гривень
Термін дії договору - до 09 грудня 2021 року
Позивачем зобов`язання за договором №304868-КС-002 про надання кредиту виконано належним чином і в повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти в сумі 36 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 29-07 від 24 червня 2021 року на суму 36 000 гривень.
Крім того, 07 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду 1 до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п.1 додаткової угоди 1 від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, позивач з відповідачем підтвердили що станом на 07 вересня 2021 року сума не повернутого відповідачем кредиту, отриманого за договором №304868-КС-002 про надання кредиту від 24 червня 2021 року, становить 30 004 гривні 74 копійки.
Відповідно до п.2.1 додаткової угоди від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, кредит збільшується на 15 000 гривень.
Згідно п.2.2 додаткової угоди від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого відповідно до договору №304868-КС-002 про надання кредиту від 24 червня 2021 року та додаткової угоди 1 від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту становить 45 004 гривні 74 копійки; продовжено строк кредиту на 75 днів; продовжено термін дії договору до 22 лютого 2022 року.
На виконання умов договору позивачем 08 вересня 2021 року надано відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 гривень, що підтверджується платіжним документом 441710862.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань заборгованість останнього перед позивачем станом на 03 січня 2024 року становить 74 163 гривні 26 копійок в тому числі 37 485 гривень 72 копійки - прострочені платежі по тілу кредиту, 36 677 гривень 54 копійки - прострочені платежі по процентах, яку останнім до цього часу не погашено.
Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою по розгляд справи без його участі; заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі; проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України».
Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (ухвалює заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву чи заперечень на позовну заяву суду не надав.
Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору
24 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Бізнес позика» та ОСОБА_1 був укладений договір №304868-КС-002 про надання кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора G-8044, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.1 договору 304868-КС-002 про надання кредиту від 24 червня 2021 року, позивач надає відповідачу грошові кошти в розмірі 36 000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах,визначених цим договором пр. надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.
Процентна ставка: в день 0, 86587500, фіксована
Строк кредиту - 24 тижні
Комісія з надання кредиту - 5 400 гривень
Термін дії договору - до 09 грудня 2021 року
Позивачем зобов`язання за договором №304868-КС-002 про надання кредиту виконано належним чином і в повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти в сумі 36 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 29-07 від 24 червня 2021 року на суму 36 000 гривень.
Крім того, 07 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду 1 до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п.1 додаткової угоди 1 від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, позивач з відповідачем підтвердили що станом на 07 вересня 2021 року сума не повернутого відповідачем кредиту, отриманого за договором №304868-КС-002 про надання кредиту від 24 червня 2021 року, становить 30 004 гривні 74 копійки.
Відповідно до п.2.1 додаткової угоди від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, кредит збільшується на 15 000 гривень.
Згідно п.2.2 додаткової угоди від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого відповідно до договору №304868-КС-002 про надання кредиту від 24 червня 2021 року та додаткової угоди 1 від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту становить 45 004 гривні 74 копійки; продовжено строк кредиту на 75 днів; продовжено термін дії договору до 22 лютого 2022 року.
На виконання умов договору позивачем 08 вересня 2021 року надано відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 гривень, що підтверджується платіжним документом 441710862.
Згідно наданого позивачем розрахунку, внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань заборгованість останнього перед позивачем станом на 03 січня 2024 року становить 74 163 гривні 26 копійок в тому числі 37 485 гривень 72 копійки - прострочені платежі по тілу кредиту, 36 677 гривень 54 копійки - прострочені платежі по процентах, яку останнім до цього часу не погашено.
Вказаний розрахунок перевірений судом і є вірним.
Доказів погашення заборгованості відповідачем матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. ( ч.2 ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч.3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до п.5) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно п.6) ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п.12) ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, «загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом».
Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Якщо є електронна форма договору, то і підписати його необхідним електронним підписом.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" , за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобу механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторінки, в якій мають міститися зразки відповідей аналогів власноручних підписів.
Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.
24 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Бізнес позика» та ОСОБА_1 був укладений договір №304868-КС-002 про надання кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора G-8044, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позивачем зобов`язання за договором №304868-КС-002 про надання кредиту виконано належним чином і в повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти в сумі 36 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 29-07 від 24 червня 2021 року на суму 36 000 гривень.
Крім того, 07 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду 1 до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п.1 додаткової угоди 1 від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, позивач з відповідачем підтвердили що станом на 07 вересня 2021 року сума не повернутого відповідачем кредиту, отриманого за договором №304868-КС-002 про надання кредиту від 24 червня 2021 року, становить 30 004 гривні 74 копійки.
Відповідно до п.2.1 додаткової угоди від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, кредит збільшується на 15 000 гривень.
Згідно п.2.2 додаткової угоди від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту, після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого відповідно до договору №304868-КС-002 про надання кредиту від 24 червня 2021 року та додаткової угоди 1 від 07 вересня 2021 року до договору №304868-КС-002 про надання кредиту становить 45 004 гривні 74 копійки; продовжено строк кредиту на 75 днів; продовжено термін дії договору до 22 лютого 2022 року.
На виконання умов договору позивачем 08 вересня 2021 року надано відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 гривень, що підтверджується платіжним документом 441710862.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. (ст. 525 ЦК України).
Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань заборгованість останнього перед позивачем станом на 03 січня 2024 року становить 74 163 гривні 26 копійок в тому числі 37 485 гривень 72 копійки - прострочені платежі по тілу кредиту, 36 677 гривень 54 копійки - прострочені платежі по процентах, яку останнім до цього часу не погашено.
Доказів погашення заборгованості відповідачем матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції №28 від 04 січня 2024 року, позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок, який, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 207, 509, 525, 526, 530, 625, 626, 628, 629, 634, 638, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 83, 89, 95, 263, 280, 281, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному Державному реєстрі підприємств і організацій України41084239;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Борєйко