Провадження номер 2/741/247/24
Єдиний унікальний номер 741/336/24
РІШЕННЯ

іменем України

07 червня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року представник позивача адвокат Гунько О.Ю, діючи від імені та представляючи інтереси позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з указаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ) на підставі свідоцтва про право власності за законом від 19 січня 2024 року, зареєстрованого в реєстрі за № 163, яке посвідчено приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Рекухою Р.Б., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав індексний номер 362500294 від 19 січня 2024 року.

Просив суд зняти арешт з нерухомого майна, яке було накладено відділом державної виконавчої служби Носівського районного управління юстиції 23 жовтня 2009 року, номер обтяження 9176516, реєстратором якого є Чернігівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП № 15227126 від 09 жовтня 2009 року, ВДВС Носівського РУЮ на невизначене майно, все майно, власником якого є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис з реєстраційним номером обтяження 9176516 від 23 жовтня 2009 року про арешт майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року відкрито позовне провадження в даній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27 березня 2024 року.

28 березня 2024 року з Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції до суду надійшов відзив на позов від 19 березня 2024 року (вих. № 75583), у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що на виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 15227126 з примусового виконання виконавчого листа від 18 вересня 2009 року № 2-441, виданого Носівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованості у сумі 42318 грн 57 коп та 453 грн 18 коп судових витрат, а всього 42771,75 грн. 16 березня 2011 року було винесено постанову про закінчення ВП п. 10 ч. 1 ст. 49 (направлення ВД до іншого відділу ДВС), оскільки згідно довідки ДПІ у Носівському районі боржник працює у комерційній службі КП «Київський метрополітен», що знаходиться у м. Києві, просп. Переморги, 35. Виконавчий документ направлено до ВДВС Головного управління юстиції для виконання по територіальності.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень повторно виконавчий лист № 3-441, виданий 18 вересня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу для примусового виконання до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції не пред`являвся. Документальне підтвердження виконання вищевказаного виконавчого документа, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження сторонами вищевказаного провадження до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції не надавались (а. с. 26-28, 42-44).

На підтвердження існування вказаних у відзиві обставин відповідачем подано інформацію, що містить Автоматизована система виконавчого провадження ВП - спецрозділ № 15227126 (а. с. 29-30, 45-46).

У відзиві від 06 березня 2024 року (вих. № 64845) відповідач зазначає, що 06 лютого 2024 року до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції надходила заява про зняття арешту з майна щодо ОСОБА_1 . Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 07 жовтня 2009 року до Носівського районного ВІДВС ГТУЮ у Чернігівській області надійшов виконавчий лист № 2-441 від 18 вересня 2009 року Носівського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 42771,75 грн на користь ВАТ «Універсал Банк». 09 жовтня 2009 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту. На підставі даної постанови згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження за № 9176516 згідно постанови ВП № 15227126 від 09 жовтня 2009 року ВДВС Носівського РУЮ, якою накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно позивача.

Посилається на те, що в матеріалах судового провадження міститься довідка про погашення позивачем боргу перед АТ «Універсал Банк», проте даний документ не був пред`явлений позивачем при зверненні до Ніжинського відділу державної виконавчої служби 06 лютого 2024 року.

Згідно з офіційною відповіддю від АТ «Універсал Банк» на запит державного виконавця борг перед банком за боржником ОСОБА_1 відсутній.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав для зняття арешту з майна. Цією ж статтею установлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 47).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гунько О.Ю. не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, позивач подала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції до суду не з`явився, у відзиві на позовну заяву від 06 березня 2024 року просив суд провести розгляд справи без участі представника відділу та прийняти рішення на розсуд суду (а. с. 32-35).

Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 цього ж Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 19 січня 2024 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку за АДРЕСА_1 ), який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 , державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області 19 січня 2024 року, реєстровий номер: 81, зареєстровано Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації 1 березня 1996 року за реєстровим номером: 3604 в реєстровій книзі: 12 (а. с. 9).

19 січня 2024 року приватним нотаріусом Рекухою Р.Б. було сформовано Витяг з Державного реєстру речових прав (індексний номер 362500294), яким підтверджено речове право ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер: 163, виданий 19 січня 2024 року, видавник: Рекуха Р.Б., приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу; розмір частки: 1/1, на житловий будинок; адреса: АДРЕСА_1 (а. с. 10).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 лютого 2024 року (індексний номер ) убачається про наявне обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9176516, зареєстровано: 23.10.2009, реєстратором: Чернігівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП№ 15227126, 09.10.2009, ВДВС Носівського РУЮ; об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно; власник: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 ; обтяжувач та заявник: відділ державної виконавчої служби Носівського районного управління юстиції (а. с. 11).

09 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі керівника відділення № 18 Іващенка Д.С. з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони було підписано Акт про припинення зобов`язань за Договором № CL 47412 від 26 травня 2008 року, за змістом якого станом на 09 січня 2013 року загальний розмір заборгованості Позичальника перед Кредитором за Договором № CL 47412 від 26 травня 2008 року становить 3738 доларів 44 цента. З моменту підписання Сторонами цього Акту заборгованість Позичальника перед Кредитором у сумі 3738 долари 44 цента вважається погашеною повністю шляхом прощення Кредитором такої заборгованості Позичальнику (а. с. 12).

Листом від 06 лютого 2024 року (вих. № 33545) Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції у відповідь на звернення повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника через відсутність на примусовому виконанні виконавчого провадження, по якому було накладено арешт на рахунок боржника (а. с. 13-14).

З інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження ВП - спецрозділ від 18 березня 2024 року, який є архівною складовою АСВП, убачається наступне:

Номер виконавчого провадження: 15227126;

Стан виконавчого провадження: закінчено;

Назва виконавчого документа,

дата видачі та номер: виконавчий лист від 18.09.2009 № 2-441;

Суб`єкт, що видав ВД: Носівський районний суд;

Дата надходження виконавчого документа до державного виконавця: 07.10.2009;

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП

НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , фізична особа;

Стягувач: ВАТ «Універсал Банк»

Сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом: 42771,75

Назва виконавчої дії: Відкриття ВП (з накладенням арешту на майно боржника)

Дата виконавчої дії: 09.10.2009

(а. с. 29-30, 45-46).

29 лютого 2024 року листом вих. № 1872 заступник голови правління АТ «Універсал Банк» повідомив головного державного виконавця Ніжинського відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області, що згідно з наявною інформацією станом на 28 лютого 2024 року у ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1 ) за кредитним договором № CL47412 від 26 травня 2008 року перед Банком заборгованість відсутня (а. с. 36).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.

Так, статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі у редакції Закону від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, із змінами, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 11 вказаного Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Частинами 1,2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави зняття арешту з майна, у якій, серед іншого, зазначено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно.

Отже, аналіз норм Закону 606-XIV щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону 606-XIV підлягає примусовому виконанню.

Разом з цим, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Оскільки АТ «Універсал Банк» як стягувач у виконавчому провадженні 15227126 не мав та не має жодних майнових претензій до ОСОБА_1 , а матеріали цієї справи не містять відомостей про наявність підстав для подальшого обтяження її майна, тому дальший арешт всього нерухомого майна, набутого позивачем у власність, порушуватиме конституційне право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст. 41 Конституції України).

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні.

Оскільки при закінченні виконавчого провадження 16 березня 2011 року державний виконавець накладений 09 жовтня 2009 арешт не знімав, а строк на оскарження дій державного виконавця сплив, суд приходить до висновку, що іншого способу поновити своє порушене право позивач ОСОБА_1 не має, тому остання обґрунтовано звернулась до суду з вказаним позовом.

З огляду на викладене вище, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на все нерухоме майно, порушується право власності позивача на таке майно, порушене право ОСОБА_1 підлягає судовому захисту в заявлений спосіб шляхом припинення дії відповідних обтяжень.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі. При вирішенні справи судом враховуються положення ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 228, 229, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, який було накладено відділом державної виконавчої служби Носівського районного управління юстиції 23 жовтня 2009 року, номер обтяження 9176516, реєстратором якого є Чернігівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП № 15227126 від 09 жовтня 2009 року, ВДВС Носівського РУЮ на невизначене майно, все майно, власником якого є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис з реєстраційним номером обтяження 9176516 від 23 жовтня 2009 року про арешт майна, власником якого є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління юстиції, код згідно з , адреса місцезнаходження: 16600, вул. Богуна, буд. 8, місто Ніжин, Чернігівської області;

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2024 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА