Справа № 182/952/22
Провадження № 2/0182/1512/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.06.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті належним їй майном мати не розпорядилась, заповіт не склала. У визначений законом строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бережного О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 . Її сестра - відповідачка по справі - ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщина на свою користь, про що надала відповідну заяву нотаріусу. За результатом розгляду заяви приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бережний О.С. у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_2 відмовив, про що видав Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, зазначивши, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, оскільки не надано відомостей та документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: буд. АДРЕСА_2 після його реконструкції в 2005 році за померлою ОСОБА_3 . Тому, враховуючи вищевикладені обставини, позивачка змушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 (який складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальної площі 76.2 кв.м, житлової площі 44,0 кв.м., допоміжна (підсобна) 32,3 кв.м; літ.«В» - сарай, площа основи (забудови) 20,0 кв.м, № 1-3 спорудження), після смерті ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом, з подальшим введенням житлового будинку з господарськими будівлями в експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , про що свідчить актовий запис № 1572, складений 05 липня 2021 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.10). Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_1 . Як вбачається з матеріалів справи, на випадок своєї смерті належним їй майном померла не розпорядилась, заповіт не склала. У визначений законом строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бережного О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з причини суперечності такої дії законодавству України, оскільки не надано відомостей та документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: буд. АДРЕСА_2 після його реконструкції в 2005 році за померлою ОСОБА_3 (а.с.28 зворот). При цьому, як вбачається з викладених ОСОБА_1 обставин, в тому числі, довідок та доказів, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_2 за життя ОСОБА_3 був перебудований та реконструйований з дозволів Виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів, про що є відповідні записи у технічному паспорті 1997 року, які засвідчено печаткою Управління архітектури міста будівництва Виконавчого комітету Нікопольської міської ради. При цьому, вищевказаний житловий будинок за життя матері не було введено в експлуатацію після його реконструкції в 2005 році, тому, документи про державну реєстрацію права власності на нього не відповідають фактичним загальній та житловій площам. Проте, відповідно до відмітки про проведення технічного обстеження зазначеної в Технічному паспорті на будинок АДРЕСА_2 , станом на 2021 рік, за результатами проведення технічного обстеження об`єкта Реконструкція житлового будинку (літ.«А») по АДРЕСА_2 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.14). Відповідно до Довідки від № 13, виданої ФОП ОСОБА_4 , житловий будинок (літ.«А») підлягає введенню в експлуатацію, відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 03.08.2018 року № 158 («будівельна амністія»). Вбиральня «Г» станом на 26.11.2021 року демонтована (а.с.25).

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачка, будучи донькою померлої, відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті матері. Також, до спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 відноситься й відповідачка по справі, яка також є її донькою та яка, у визначений законом строк, від спадщини відмовилась. Спадкова справа після смерті спадкодавці була заведена на підставі заяви позивачки, однак, з причини не відповідності документів, їй у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом за захистом свого права.

З огляду на викладені обставини, є очевидним, що будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами було завершено за життя спадкодавця, їх будівництво здійснювалось, згідно дозволів, наданих відповідними рішеннями міської ради, в зв`язку з цим суд вважає, що існують всі підстави для визнання за позивачкою права власності у порядку спадкування на зазначений об`єкт нерухомого майна з подальшим введенням його в експлуатацію.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 2 ст.331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Звертаючись до суду з даним позовом, вона обирає спосіб захисту свого майнового права, визначений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, визнання права

Згідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного проваджений.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі же охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, визначеному Законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 , який складається з: (літ.«А») - житловий будинок, загальної площі 76.2 кв.м, житлової площі 44,0 кв.м., допоміжна (підсобна) 32,3 кв.м; (літ.«В») - сарай площа основи (забудови) 20,0 кв.м, № 1-3 спорудження, після смерті матері ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом, з подальшим введенням житлового будинку з господарськими будівлями в експлуатацію.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал