КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6312/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Київ

Справа № 369/15747/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Волчко А.Я.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та стягнення коштів,

встановив:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та стягнення коштів.

11 листопада 2021 року позивачем ОСОБА_3 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно:

- житловий будинок, загальна площа: 74.5 кв. м, житлова площа: 45.8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0.0816 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :91:037:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежилі приміщення (літера А), стоматологічний кабінет, загальна площа: 254,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які, на даний час зареєстровані за ОСОБА_1 ;

- нежитлове приміщення на цокольному поверсі, загальна площа: 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яке, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 1,9799 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:022:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку, на даний час зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1002 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку, на даний час зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 листопада 2021 року заяву задоволено та накладено арешт на:

- житловий будинок, загальна площа: 74,5 кв.м, житлова площа: 45,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,0816 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :91:037:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- нежилі приміщення (літера А), стоматологічний кабінет, загальна площа: 254.9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які зареєстровані за ОСОБА_1 ;

- нежитлове приміщення на цокольному поверсі, загальна площа: 113.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 1,9799 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:022:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0.1002 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0.1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на її незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що відсутні об`єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Саме лише посилання позивача в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення шляхом відчуження нерухомого майна без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зазначає, що з документів, долучених до заяви, не вбачається підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції в частині можливості здійснити відповідачем відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна. Позивач у своїй заяві повинен був обґрунтувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову, зазначити обставини, які можуть свідчити про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також підтвердити всі зазначені вище доводи належними та допустимими доказами. Враховуючи те, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання та дій, спрямованих на відчуження спірного майна, у суду була відсутня будь-яка підстава для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу та обґрунтування, які б підтверджували правдивість його тверджень і відповідно доцільність забезпечення позову. Звертає увагу, що відповідач не мала жодного наміру відчужувати або ж вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно такого нерухомого майна, що додатково свідчить про добросовісність відповідача в даному питанні.

Крім того, вжиті заходи забезпечення позову є неспівмірними з пред`явленими позовними вимогами. У даному випадку інтерес позивача щодо захисту його прав не співвідноситься із застосованим судом арештом щодо всього нерухомого майна відповідача, вартість якого значно перевищує ціну позову та порушує право останнього на розпорядження належним йому на праві власності нерухомим майном. Судом не було надано належну та обґрунтовану оцінку обставинам справи та прийнято рішення без жодного доказу у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Вказує, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано виходив з доводів заяви про забезпечення позову, що заявлені заходи забезпечення позову є виправданими та співмірними, оскільки існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів призведе до неможливості забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача. В даному випадку, в апеляційній скарзі відповідачем не зазначено, яким чином вжиті заходи забезпечення позову порушують його права чи перешкоджають її діяльності.

Враховуючи вказане, у випадку скасування заходів забезпечення позову, тобто зняття арешту з нерухомого майна надасть відповідачу можливість та законне право провести відчуження належного їй нерухомого майна на користь інших осіб.

Щодо заявлених витрат на правничу допомогу зазначає, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не деталізовано вартості кожної окремої послуги, не зазначено, які саме послуги було (орієнтовно буде) фактично надано, скільки часу було (орієнтовно буде) витрачено на кожну послугу, а отже, витрати на надання правничої допомоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_4 , який приймав участь у справі в режимі відеоконференції, заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 12 листопада 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів. Враховуючи предмет даного позову, ціну позову, яка складає 26 592 000 грн., наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважав за можливе заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. Крім того, суд не вбачав підстав вимагати від заявника забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до кожного конкретного випадку. При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,08 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, кадастровий номер :03:005:5451, укладений 30 січня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І. А., зареєстрований в реєстрі за №247;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, кадастровий номер - :03:005:5450, укладений 30 січня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І. А., зареєстрований в реєстрі за №243;

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 26 592 000 грн., в якості відшкодування збитків в подвійному розмірі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 під час укладення вищезазначених договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 30 січня 2020 року, посвідчених приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованих в реєстрі за №247 та №243, навмисно ввела ОСОБА_3 в оману щодо обставин, які мають істотне значення, що призвело до неможливості використовувати придбані ним земельні ділянки за їх цільовим призначенням та потенційної загрози витребування у ОСОБА_3 на користь третьої особи - ТОВ «Торговий Дім «Купецький Двір» даних земельних ділянок, тому на підставі ст. ст. 230, 661 ЦК України просить визнати недійсними дані договори купівлі-продажу земельних ділянок та стягнути з відповідача збитки в подвійному розмірі.

На виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2,08 га, позивачем було сплачено на користь продавця ОСОБА_1 вартість земельної ділянки в сумі 8 976 000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

На виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 1,0 га, позивачем було сплачено на користь продавця ОСОБА_1 вартість земельної ділянки в сумі 4 320 000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 завдано збитки в сумі сплачених ним відповідачу грошових коштів за договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 30 січня 2020 року (8 976 000 грн.+ 4 320 000 грн.), що загалом становить 13 296 000 грн. Подвійний розмір збитків в даному випадку складає: 13 296 000 грн. х 2 = 26592 000 грн.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач посилається на те, що предметом позовних вимог є визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених 30 січня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 26 592 000 грн., в якості відшкодування збитків в подвійному розмірі. Зважаючи на те, що розмір збитків, які поніс позивач в зв`язку з протиправними діями відповідача, є значним - 26 592 000 грн., для забезпечення такого позову просить накласти арешт на майно, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2021 року за № 284028481 ОСОБА_1 належать наступні об`єкти нерухомого майна:

- житловий будинок, загальна площа: 74,5 кв.м, житлова площа: 45.8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- земельна ділянка площею: 0,0816 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :91:037:0008, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- нежилі приміщення (літера А), стоматологічний кабінет, загальна площа: 254,9 кв.м:, за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- нежитлове приміщення на цокольному поверсі, загальна площа 113,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- земельна ділянка площею 1,9799 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:022:0011, за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- земельна ділянка площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0028, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- земельна ділянка площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0027, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- земельна ділянка площею 0,1002 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0035, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- земельна ділянка площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :79:130:0029, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

У разі невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, власником якого на даний час є ОСОБА_1 , вона до закінчення розгляду справи матиме можливість його продати, подарувати, або іншим шляхом відчужити. Відчуження майна відповідачем в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Позивач вважає, що ніяких збитків в результаті накладення арешту на належну ОСОБА_1 нерухомість вона не зазнає, так як вільно зможе після цього володіти та користуватись нею, здавати в найм та інше, тільки не зможе їх відчужити іншим особам.

Враховуючи те, що предметом даного позову є вимоги про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених 30 січня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 26 592 000 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності зареєстроване за відповідачем, та за рахунок якого можливо виконати рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

За таких обставин, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, визначений судом першої інстанції вид забезпечення позову - накладення арешту на нерухоме майно, зареєстроване за відповідачем, є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, перевіривши обставини, якими заявник обґрунтовував наявність підстав для забезпечення позову, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки невжиття зазначених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, адже сума заявлених позовних вимог 26 592 000 грн. є значною, тому відчуження відповідачем належного їй майна зробить неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення грошових коштів у розмірі 26 592 000 грн. як збитків, у подвійному розмірі, застосований судом спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідає пред`явленим позовним вимогам.

Ураховуючи, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, які мають бути співмірними з негативними наслідками, що можуть настати від вжиття цих заходів, а також конкретні обставини зазначеної справи, колегія суддів вважає, що достатнім та ефективним способом забезпечення позову є накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні об`єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач, будучи власником нерухомого майна, за рахунок якого можливе виконання рішення суду щодо стягнення грошових коштів ( у разі задоволення позову), може вчинити у будь-який час дії щодо його відчуження і такі дії не потребують значного часу.

Відповідач ОСОБА_1 , як зареєстрований одноосібний власник спірного нерухомого майна має об`єктивну реальну можливість вчинення дій, які можуть в подальшому утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову, а тому колегія суддів вважає обґрунтованим припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, їх значення полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Посилання представника скаржника на неспівмірність ціни позову з кількістю та вартістю арештованих об`єктів нерухомого майна ( 6 земельних ділянок, житловий будинок, 2 нежитлових приміщення), частина з яких знаходиться у центральній частині міста Києва та має значну вартість, колегія суддів не може прийняти до уваги як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки жодних даних про вартість об`єктів нерухомого майна, на які судом накладено арешт, відповідачем до апеляційної скарги не надано, тоді як достовірні дані ( оцінку) про вартість нерухомого майна можуть бути надані у даному випадку лише за замовленням власника майна, тобто відповідача.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі відповідача доводи є такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо вирішення питання про забезпечення позову, оскільки для забезпечення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, позивач і звернувся з даною заявою, а тому висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 07 червня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.