Справа № 199/8326/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави в особі Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання права здійснювати дії за іншу фізичну особу на правах представника,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача ради про визнання права здійснювати дії за іншу фізичну особу на правах представника.

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Позивачем було подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, оскільки він звертається в інтересах іншої особи. Також посилається на положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір». При розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору суд не вбачав підстав для його задоволення, оскільки позивачем не наведено доводів і не подано доказів на підтвердження важкого матеріального стану, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом порядку розмірі.

Отже позивачу необхідно було заплатити судовий збір за немайнову вимогу у розмірі 968,96 грн. за кожну.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а також надано строк для усунення даних недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Позивачем продана заява про усунення недоліків, яка надійшла до суду 30.10.2024 року, в якій позивач повторно просить звільнити його від сплати судового збору посилаючись на майновий стан, надавши довідку про фінансовий стан АТ «Державний Ощадний Банк України» від 23.01.2024 року, довідку про подану декларацію про майновий стан і доходи.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamskiand Jedamska v. Poland»).

При розгляді повторного клопотання про звільнення від сплати судового збору суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки подані позивачем докази не доводять важкого матеріального стану, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом порядку розмірі.

Згідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 158, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Держави в особі Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання права здійснювати дії за іншу фізичну особу на правах представника - вважати неподаним та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу право повторного звернення до суду з тими ж самими вимогами після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Руденко