Провадження № 2-о/638/305/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Семіряд І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служби у справах дітей ХМУ про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою, в обгрунтування якої вказує, що він певний час проживав у цивільному шлюбі з громадянкою Грузії ОСОБА_2 , мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З початку війни в Україні, а саме з 06.03.2022 мати його дитини виїхала з України, залишивши доньку батьку. До теперішнього часу ОСОБА_2 ніякої участі у вихованні доньки не приймає, матеріально утримувати не допомагає, до України повертатись не збирається. Фактично стосунки з ОСОБА_4 припинені, остання самоусунулась від виховання та утримання дитини, не проявляє жодної зацікавленості від виховання та утримання доньки, не проявляє жодної зацікавленості та не виявляє бажання опікуватись дочкою. Саме такі нестабільні дії матері по відношенню до дитини змусили його звернутись до суду з цією заявою аби захистити інтереси дочки. Під час складних життєвих обставин, війни, він як батько, який самостійно виховує дитину, повинен мати обсяг необхідної дієздатності на прийняття оперативних рішень задля збереження життя та здоров`я дитини. Необхідно мати можливість забезпечити дитині необхідний та обов`язковий рівень навчання та медицини. При влаштування до освітнього закладу вимагається згода обох батьків, при необхідності виїзду за кордон згода іншого з батьків. Мати дитини не виходить на контакт, не спілкується з дитино. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5 самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років свою дочку ОСОБА_3 .

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

З доданих до матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю дитини є ОСОБА_2 , що підтверджуються копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №520.

У заяві ОСОБА_5 вказує, що він самостійно займається вихованням та утриманням ОСОБА_6 , оскільки її матір самоусунулась від виховання та утримання дитини, перевує за межами України та не цікавиться долею доньки.

Відповідно до вимог частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорених прав.

За правилами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових права або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 1-4 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Тобто, навіть якщо один з батьків дитини проживає окремо він має право та обов`язки відносно дитини.

У ч. 4 ст. 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

За правилами ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав.

Обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Разом з тим, заявником не надано доказів того, що обсяг прав ОСОБА_2 , як матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було обмежено або припинено.

Ч. 1 ст. 15 СК України визначає, що сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У ст. 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. За частиною першою цієї статті право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають не лише один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, а й орган опіки та піклування або прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З огляду на зазначене, вбачається, що у зазначеній справі, наявний спір про право а саме: спір щодо участі матері ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_7 та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.

Так, доведення факту виховання дитини- батьком ОСОБА_1 пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких матір ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Отже, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_5 , не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій ОСОБА_2 , щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові № 201/5972/22 від 11.09.2024.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 315 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служби у справах дітей ХМУ про встановлення факту, що має юридичне значення- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Семіряд