Справа № 550/1179/24 Провадження № 2-н/550/235/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

03 жовтня 2024 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Литвин В.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Розглянувши матеріали заяви, доходжу висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із наведеного вбачається, що до заяви про видачу судового наказу мають додаватися оригінали або копії документів, що підтверджують викладені в ній обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Нормою ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів станом на момент подання позивачем позовної заяви визначений п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документа, відсутність на копії будь-якого елементу напису про її засвідчення дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17, від 27 вересня 2021 року № 5026/886/2012, незасвідчені копії документів визнаються недопустимими доказами.

З поданої представником заявника заяви вбачається, що додані до неї копії документів не засвідчені належним чином.

Враховуючи викладене, у видачі судового наказу належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 95, 163, п. 1 ч. 1 ст. 165, ст.ст. 166, 260, 352-354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» заборгованості за спожитий природний газ відмовити з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Литвин