У Х В А Л А

02 жовтня 2024 року

м. Київ

Справа № 454/2285/23

Провадження № 61-6816св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М., Петрова Є. В., Фаловської І. М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 24 липня 2024 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про відшкодування моральної шкоди та

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вказував, що 16 червня 2020 року він звернувся до ДБР із заявою про кримінальне правопорушення, в якій просив її зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та відкрити кримінальне провадження за статтями 366, 375 Кримінального кодексу України (далі - КК України) стосовно судді Апеляційного суду Львівської області Павлишина О. Ф., судді Сокальського районного суду Львівської області Струса Т. В. та колегії суддів Апеляційного суду Львівської області в складі Павлишина О. Ф., Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., які, зловживаючи своїм посадовим становищем, всупереч інтересам служби, при розгляді його позовних вимог, порушуючи вимоги щодо неупередженого розгляду позовів, постановили завідомо неправосудні судові рішення шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації.

02 липня 2020 року він отримав з ДБР листа від 24 червня 2020 року за вих. № 3556зкп/10-16-06-8417/20, у якому зазначено, що його заяву направлено за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавства до Територіального управління ДБР, розташованого в м. Львові.

21 січня 2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва його скаргу задоволено, зобов`язано уповноважену особу ДБР виконати вимоги частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до ЄРДР відомості, викладені в його заяві від 16 червня 2020 року, про кримінальні правопорушення, передбачені в статті 366 КК України, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Вважав, що невнесенням відповідних відомостей до ЄРДР на підставі його заяви від 16 червня 2020 року про вчинене кримінальне правопорушення ДБР порушило його права, гарантовані статтями 40, 55, 56 Конституції України, та завдало йому моральної шкоди, яка полягала у приниженні честі, гідності та ділової репутації, а також моральних переживаннях, які він зазнав через порушення нормальних ділових зв`язків та стосунків з оточуючими людьми, які глузують з нього, стверджуючи, що він не знає чинного законодавства, а відтак, не діє в межах закону.

13 жовтня 2023 року рішенням Сокальського районного суду Львівської області в задоволенні позову відмовлено.

20 грудня 2023 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2023 року залишено без змін.

07 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року скасувати, ухвали нове рішення, яким позов задовольнити.

24 липня 2024 року постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про вирішення питання про звернення до Конституційного Суду України з поданням щодо тлумачення статті 56 Конституції України. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року залишено без змін.

У серпні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення вказаного судового рішення.

Відповідно до положень статті 271 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У частині другій наведеної норми передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а тому підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 , є постановою про залишення без задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Така постанова не підлягає примусовому виконанню, не допускає варіабельності тлумачення, у ній викладені мотиви, наведено висновок з посиланням на відповідні норми права, який є зрозумілим.

З огляду на викладене відсутні підстави для роз`яснення постанови Верховного Суду від 24 липня 2024 року.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 24 липня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. М. Ситнік Є. В. Петров І. М. Фаловська