ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2570/23 Номер провадження 22-ц/814/2748/24Головуючий у 1-й інстанції Мирошникова О.Ш. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Тимохіної Людмили Сергіївни

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 травня 2024 року, ухвалене суддею Мирошниковою О.Ш., повний текст рішення складено 02 травня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В:

18.07.2023 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) у розмірі 144 817,63 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2 684 грн.

Позовна заява мотивована тим, що позивач як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018. На підставі договору міни від 24.07.2008 ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 акцептувала договір, повернувши постачальнику заяву-приєднання, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши за надані послуги. Позивачем у період з березня 2021 по травень 2023 (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 144 817,63 грн, вартість якого ОСОБА_1 не сплачена.

30.04.2024 до суду першої інстанції надійшла заява ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про зменшення розміру позовних вимог, в якій просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) у розмірі 57 020,67 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн (а.с. 162).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01травня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природній газ за період з 01.03.2021 по 30.04.2022 у розмірі 26 530,50 грн.

Судовий збір у розмірі 442,54 грн визначено компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу неповної оплати вартості спожитого природного газу за період з березня 2021 по травень 2023. ОСОБА_1 є власником домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , та споживачем послуг ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з постачання природного газу, особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач за вказаною адресоюпроживала одна, члени сім`ї у неї відсутні. Згідно наданого розрахунку, за спірний період відповідач має об`єм споживання природного газу 18587,08 куб.м, який нараховувався не по фактично використаному об`єму газу, а по нормам використання. При цьому, у квітні, серпні - грудні 2021, у січні - квітні 2022 ОСОБА_1 здійснювала часткову оплату за спожитий газ у сумі 3 404 грн, з травня 2022 по травень 2023 відповідач оплату не здійснювала. Крім того, судом встановлено, що відповідач має психіатричне захворювання та фактично з квітня 2022 по цей час ОСОБА_1 постійно перебувала в умовах стаціонару в закладі з надання психіатричної допомоги, тобто не проживала у власному будинку по АДРЕСА_2 , та, відповідно, не споживала природній газ. При цьому, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів споживання відповідачем природного газу у період з 01.05.2022 по 31.05.2023. Також представниками сторін не надано суду відомостей про фактичні об`єми споживання газу ОСОБА_1 у спірному періоді за кожен місяць, не надано суду й доказів фактичних показань лічильника газу щомісячно та надання їх споживачем оператору ГРМ. За встановлених обставин, суд визнав, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий природній газ у сумі 26 530,50 грн за період з 01.03.2021 по 30.04.2022, з урахуванням сплачених відповідачем сум у цей період. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Тимохіна Л.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, незважаючи на доведеність тієї обставини, що ОСОБА_1 не проживала у належному їй будинку та не користувалася послугами газопостачання у квітні 2022, суд безпідставно стягнув з відповідача оплату за споживання природного газу за нормам споживання за квітень 2022. Таким чином, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а зокрема ст. 89 ЦПК України внаслідок неправильного дослідження доказів, наданих у розпорядження суду, що стосуються перебування відповідача у лікувальному закладі у квітні 2022. Вважає, що судом порушено норми матеріального права, а саме положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №293 та Постанови НКРЕКП від 07.04.2021 №572, відповідно до яких установлено роздрібні ціни на природний газ для населення протягом березня 2021 - квітня 2022. Так, незважаючи на встановлення зазначених цін на законодавчому рівні, у наданому у розпорядження суду позивачем розрахунку, який має назву «фінансовий стан», до відповідача за період з березня 2021 по вересень 2021 застосовані ціни (тариф), які не були встановлені законодавством, і які безпідставно застосував суд при проведенні розрахунку боргу за спожитий природній газ, стягнувши заборгованість з відповідача за значно вищими цінами (тарифами), аніж визначені постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №293 та постановою НКРЕКП від 07.04.2021 №572. Крім того зазначає, що за наявності у справі належних та допустимих доказів наявності у будинку відповідача справного та повіреного газового лічильника, позивачем неправомірно здійснено нарахування заборгованості за нормами споживання, чого теж не врахував суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду зазначає, що не допускається справляння плати за нормативами споживання у разі, якщо наявні квартирні засоби обліку. Таким чином вважає, що у справі відсутні докази постачання природного газу та відповідно споживання цього газу відповідачем. Позивачем під час розгляду справи не надано жодного доказу контрольного зняття показника лічильника станом на квітень 2022 та не надано розрахунку вартості спожитого природного газу відповідно до показів лічильника, а застосовані до відповідача тарифи завищені, тому у задоволенні позову у частині стягнення заборгованості за спожитий природній газ за період з 01.03.2021 по 30.04.2022 в сумі 26 530,50 гривень належить відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2024 визначено склад суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Прядкіна О.В., судді Абрамов П.С., Бутенко С.Б. (а.с. 191).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.06.2024 відкрите апеляційне провадження у даній справі (а.с. 193).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 визначено склад суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Дорош А.І., судді Абрамов П.С., Бутенко С.Б. (а.с. 197).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 визначено склад суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Дорош А.І., судді Бутенко С.Б., Лобов О.А. (а.с. 199,200).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 визначено склад суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Дорош А.І., судді Лобов О.А., Триголов В.М. (а.с. 202,203).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.08.2024 справу прийнято до провадження. Закінчено проведення підготовчих дій у справі. Продовжено термін розгляду справи. Справу призначено до розгляду на 07.10.2024, без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 204).

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач як суб`єкт ринку, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам.

ОСОБА_1 є власником домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору міни від 24.07.2008 (а.с. 28-30).

Згідно з довідкою про склад сім`ї від 02.08.2022 ЦНАП Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 зареєстрована в зазначеному житловому будинку та проживає одна (а.с. 74).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.04.2022 ОСОБА_1 проживала за вказаною адресою одна (а.с. 67).

Відповідач акцептувала договір постачання природного газу шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України (а.с. 24). Тобто, ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 є споживачем послуг ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 24).

Згідно з актом прийому в експлуатацію побутового газового лічильника за вказаною адресою 17.12.2008 виконаний монтаж побутового лічильника, заводський номер 637420 (а.с. 133).

Згідно з актом про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 12.03.2019 за вказаною адресою було здійснено демонтаж засобу вимірювальної техніки №637420 для здійснення повірки, показання лічильника 25 740 куб.м. (а.с. 133 зворот).

Згідно з протоколом перевірки лічильника №2681 від 13.03.2019 за вказаною адресою лічильник №637420 придатний до подальшої експлуатації, показання лічильника 25 740 куб.м. (а.с. 134 зворот).

Згідно з актом про монтаж засобу вимірювальної техніки від 22.03.2019 за вказаною адресою було здійснено монтаж засобу вимірювальної техніки №637420 та опломбовано, показання лічильника 25 740 куб.м. (а.с. 134).

Згідно з відомостями контрольного зняття показників лічильника від 20.05.2021 за вказаною адресою станом на 20.05.2021 показник лічильника 29 635 куб.м., що засвідчено підписом споживача (а.с. 135).

Накази про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» опубліковані на офіційному сайті Постачальника за посиланнямhttps://gas.ua/gas-prices-for-home.

Ціна на природний газ для побутових споживачів Полтавської області за 1 куб.м. становила: відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №293: у березні 2021 - 6,85681 грн (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 01.03.2021 №19); у квітні 2021 - 6,85681 грн (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 30.03.2021 №30). Відповідно до постанови НКРЕКП від 07.04.2021 №572: з 01.05.2021 по 30.04.2022 - 7,95689 грн (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 30.04.2021 №38); з 01.05.2022 по 01.05.2023 - 7,95689 грн (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 14.04.2022 №95).

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводилося оператором ГРМ (AT «Полтавагаз») згідно Кодексу газорозподільних систем. Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого відповідачем природного газу передається оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ оператор ГТС України)- Iplatforma, та в подальшому імпортується постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Постачальник проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого споживачем природного газу.

Згідно розрахунку позивача, який має назву «фінансовий стан», за адресою: АДРЕСА_2 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 у період з березня 2021 по травень 2023 розрахована заборгованість споживача за природний газ у сумі 144 817,63 грн за об`єм споживання природного газу у 18 587,08 куб.м (а.с. 26).

У цьому розрахунку зазначено, що він проведений за методом «по нормах», в колонці №2 зазначені об`єми споживання газу за даними оператора, у колонці №3 показання лічильника в усіх строках зазначені як «0», в колонці №7 - часткова оплата споживача, в колонці №9 - розмір заборгованості (а.с. 26).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відповідно епікризу виписки з історії хвороби №2369 ОСОБА_1 має психічне захворювання (а.с. 69-70).

Згідно довідки №1060/06-11 від 27.04.2022 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному обстеженні та лікуванні в цьому закладі з 30.03.2022 по теперішній час. З 31.05.2022 по 15.08.2022 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», що підтверджується довідкою (а.с. 68, 71).

Згідно наказу №21-П від 15.08.2022 ОСОБА_1 зарахована до Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату на всі види державного забезпечення та постійне місце проживання з 15.08.2022 (а.с. 72,73).

Згідно довідки МСЕК, серія 12 ААВ №108936, ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності безтерміново (а.с. 75).

10.04.2024 АТ «ОГС «Полтавагаз» надало суду запитувану інформацію, згідно якої відповідні об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу використовуються у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Надання операторами ГРМ показів лічильників природного газу на інформаційну платформу оператора ГТС не передбачена нормами чинного законодавства. Оператори ГРМ не володіють інформацією щодо взаєморахунків постачальників природного газу та споживачів.

Таким чином, по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , контрольне зняття показів лічильника природного газу проведене 20.05.2021 29 635 куб.м. відображено в обліковій базі АТ «Полтавагаз» (оператор ГРМ).

У АТ «Полтавагаз» відсутня інформація щодо фінансового стану за послуги постачання побутового споживача ОСОБА_1 за вказаною адресою з її постачальником природного газу

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно частини першої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1)споживачі (індивідуальні та колективні); 2)управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

Згідно пункту першого та п`ятого частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно частини другої пункту першого розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496- постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно пункту дванадцять розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. У випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. Датою оплати рахунка (здійснення розрахунку) є дата, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника.

Згідно пункту двадцять третього та тридцятого статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно пунктів першого та другого частини другої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема:1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 525 ЦК України - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України-наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Апеляційний суд у складі колегії суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ за період з березня 2021 по травень 2023 (включно) урозмірі 57 020,67 грн.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 вказаного Закону передбачено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Водночас відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494.

Виходячи з положень статей 6, 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно пункту 39 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначив наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 №2496, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб -сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Аналогічні положення містить Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, згідно з пунктом 2.2 якого обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.

У пункті 4.4 Типового договору визначено, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем.

Взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі побутовими споживачами, визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, та типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.

Відповідно до підпункту 8 пункту 3 глави 2 розділу І КГС до основних функцій оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ.

За пунктом 2 глави 1 розділу ІХ КГС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

У пункті 1 глави 4 розділу ІХ КГС передбачено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Відповідно до 4 та 5 абзаців пункту 5 глави 4 розділу ІХ КГС визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Пунктом 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями: договору міни від 24.07.2008, посвідченого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В., зареєстрований в реєстрі за №1-3056; витягу з Державного реєстру правочинів від 24.07.2008; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20499988 від 08.10.2008, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» (а.с. 28-30).

28.09.2021 ОСОБА_1 акцептувалася до типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом підписання заяви-приєднання та повернувши її постачальнику (а.с. 24).

Таким чином, ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 є споживачем послуг ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно розрахунку, який має назву «фінансовий стан», за адресою: АДРЕСА_2 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 у період з березня 2021 по травень 2023 розрахована заборгованість споживача за природний газ у сумі 144 817,63 грн за об`єм споживання природного газу у 18 587,08 куб.м. (а.с. 26).

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 у період з 30.03.2022 по дату розгляду справи 01.05.2024 не проживала за адресою: АДРЕСА_2 , та не користувалася природним газом.

За результатами перегляду справи, апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , проте, оплату за спожитий природний газ у повному обсязі не здійснювала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

При цьому, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що розмір заборгованості підлягає частковому стягненню, за виключенням заборгованості за квітень 2022, виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 з 30.03.2022 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та не є споживачем природного газу за вказаною адресою, помилково стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованість за квітень 2022 у розмірі 3 360,63 грн (3 739,74 грн - 379,11 грн), тому загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України», підлягає зменшенню до 23 169,87 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що до відповідача застосовано ціни (тариф) за спожитий природний газ, які не відповідають законодавчо встановленим роздрібним цінам на природний газ, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки з 01.03.2021 ТОВ «Полтавагаз збут» припинило постачати газ своїм клієнтам на території Полтавської області. Розрахунок заборгованості з березня 2021 по вересень 2021 здійснювався на підставі тарифів, встановлених постачальником «Останньої надії». Договір ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - 28.09.2021.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що постачальник «Останньої надії» (ПОН) це тимчасове рішення для уникнення перебоїв з газопостачанням, яке за результатами урядового конкурсу забезпечує ГК «Нафтогаз України». У порівнянні з підключенням клієнтів до ГК «Нафтогаз України» на комерційних умовах, ціна для клієнтів ПОН є вищою, а сервіси компанії є доступними лише частково з огляду на відсутність необхідної інформації про клієнтів постачальника «Останньої надії». Так, вартість газу для клієнтів постачальника «Останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у березні, квітні 2021 становила 6,99 грн/куб.м. з ПДВ, у травні 2021- 9.57 грн/куб.м. з ПДВ, у червні 2021 - 11,59 грн/куб.м. з ПДВ, у липні 2021 11,05 грн/куб.м. з ПДВ, у вересні - 12 грн/куб.м. з ПДВ.

Доводи апеляційної скарги про те, що нарахування боргу ОСОБА_1 неправомірно здійснювалося за нормами споживання газу, а не за показниками лічильника, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки розрахунок заборгованості здійснено з дотриманням вимог п.4 гл. 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, відповідно якого побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

Згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 не передавала показники лічильника, тому фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача ОСОБА_2 (о/р № НОМЕР_1 ) за розрахунковий період правомірно визначено оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.10.2022 у справі №320/6585/19, то ці доводи є безпідставними, оскільки обставини даної справи не є релевантними з обставинами справи №№320/6585/19.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно матеріалів справи, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн (а.с. 1,2,3). ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, з врахуванням принципу пропорційності задоволених позовних вимог, за рахунок держави підлягає компенсації ТОВ «ГК «Нафтогаз України» судовий збір у розмірі 1090,51 грн, сплачений при подачі позовної заяви, з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1635,77 грн, що підлягав би сплаті при подачі апеляційної скарги.

Згідно ч. 10 ст. 141 УПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, шляхом взаємозаліку понесених судових витрат, з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на користь держави підлягає стягненню 545,26 грн на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тимохіної Людмили Сергіївни - задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 травня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природній газ змінити.

Зменшити розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», за спожитий природний газ за період з березня 2021 по травень 2023 (включно) з 26 530,50 до 23 169,87 грн.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь держави 545,26 грн судового збору.

В іншій частині рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов