ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2693/24
Провадження №2-з/477/13/24
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

08 листопада 2024 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Козаченко Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства фірми «СІДКОРН» про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з приватного підприємства фірми «СІДКОРН» на свою користь: заборгованість з орендної плати, станом на 15 жовтня 2024 року, у розмірі 94744 грн. 52 коп. (без врахування податків та обов`язкових платежів), інфляційні втрати у розмірі 5271 грн. 21 коп., три проценти річних в сумі 1847 грн. 21 коп., всього 101862 грн. 94 коп.; моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також витрати зі сплати судового збору.

Одночасно позивачка також подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, перелік якого міститься в Державних реєстрах про реєстрацію права власності на рухоме та нерухоме майно приватного підприємства фірми «СІДКОРН» та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи у інших осіб, в межах ціни позову, яка становить 106862 грн. 94 коп.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд заяви про забезпечення позову без виклику сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України, визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В статті 150 цього ж кодексу визначені види забезпечення позову, в тому числі і можливість накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороні вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ( зі змінами, внесеними з Постановою № 2 від 12.06.2009 р.) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Позивачкою не доведено, яким чином невжиття таких заходів, як накладення арешту на майно відповідача, перелік якого міститься в Державних реєстрах про реєстрацію права власності на рухоме та нерухоме майно приватного підприємства фірми «СІДКОРН» та грошові кошти, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви.

Також суд вважає, що накладення арешту на все майно відповідача має ознаки безпідставного втручання в його господарську діяльність, що може негативно вплинути на його роботу та функціональність, що є неприпустимим з точки зору цілей здійснення правосуддя.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно приватного підприємства фірми «СІДКОРН», а також його грошові кошти, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-154, 258-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства фірми «СІДКОРН» про стягнення боргу, шляхом накладення арешту на майно приватного підприємства фірми «СІДКОРН» та його грошові кошти відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Р.В. Козаченко