Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1833/24
Провадження № 2/376/983/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Представник позивач ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позову вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , про що Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) видано Свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_1 , за актовим записом № 3.

24.02.2022 після повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України, села Стара Радча, в якому проживала ОСОБА_4 , та Нова Радча Коростенського району Житомирської області станом на кінець березня 2022 року залишалися під окупацією російських збройних сил, які здійснювали розстріли мирного населення.

Вказані факти розстрілу мирних мешканців сіл Стара Радча та Нова Радча Коростенського району Житомирської області, в т.ч. і розстрілу ОСОБА_4 , досліджуються у кримінальному провадженні № 0000149 від 08.04.2022, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим відділом УСБУ в Житомирській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 02.08.2023 № 376/2252/23 встановлено факт смерті ОСОБА_4 саме 24.03.2022.

Спадкодавець заповіту не залишила.

Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді:

-квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,1 м2, житловою площею 28,7 м2;

-житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею

97,1 м2, житловою площею 49,1 м2, по АДРЕСА_2 .

Окрім Позивача, спадкоємцем є Відповідач, її рідна сестра ОСОБА_3 , 1979 року народження.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2024 № 376/210/24 визнано: за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,1 м2, житловою площею 28,7 м2, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за ОСОБА_3 право власності, в порядку спадкування за законом, на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,1 м2, житловою площею 28,7 м2, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 97,1 м2, житловою площею 49,1 м2, по АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_4 перебувала на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, тобто за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_2 .

Про те, що після померлої матері ОСОБА_4 у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 2022 року залишилася її недоотримана пенсія, позивачу не було відомо, оскільки з початком військової агресії російської федерації проти України вона вимушена була виїхати разом з неповнолітньою донькою за кордон, і гадала, що мама отримала всю пенсію ще за свого життя.

Про наявність недоотриманої ОСОБА_4 пенсії позивачу стало відомо лише взимку 2024 року, коли вона вступила у спадщину на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2024.

З урахуванням наведеного представник позивача просить суд:

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом, право на отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Представник позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, 18.07.2024 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 16).

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилася, 02.07.2024 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі, заперечень не має (а.с. 15).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною першою ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (стаття 206 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та ухвалення рішення в підготовчому засіданні на підставі вимог ст. 200, 206, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2024 № 376/210/24 визнано: за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,1 м2, житловою площею 28,7 м2, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за ОСОБА_3 право власності, в порядку спадкування за законом, на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,1 м2, житловою площею 28,7 м2, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 97,1 м2, житловою площею 49,1 м2, по АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

За життя ОСОБА_4 перебувала на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, тобто за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_2 .

Про наявність недоотриманої ОСОБА_4 пенсії позивачу стало відомо, коли вона вступила у спадщину на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2024.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв?язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім?ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд, на підставі викладеного, дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується рішенням Сквирського районного суду Київської області від 02.02.2024, має право на отримання недоотриманої пенсії, яка належали спадкодавцеві, але не була нею одержана за життя, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як звернутися до суду з даним позовом позивач не може, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41, 55 Конституції України, ст. 2, 4, 12, 13, 200, 206, 247, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1227, 1268, 1269, 1297 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд

ухвалив:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом, право на отримання суми пенсії, яка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була нею одержана за життя.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко