Справа № 212/9366/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2024 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності сторін та без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр адвоката Зарівної Світлани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" про захист прав споживачів,-
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр про зобов`язання ТОВ Житлокомцентр негайно видалити з усіх без винятку джерел та інформаційних ресурсів та знищити всю без винятку інформацію, персональні дані, у будь-яких трактуваннях та варіаціях, щодо ОСОБА_1 , про що скласти відповідний акт, направивши засвідчену копію останнього позивачу.

31 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача ТОВ Житлокомцентр адвоката Зарівної С.В. про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що при поданні відзиву ТОВ Житлокомцентр було заявлено попередній розмір судових витрат на правничу/правову допомогу в розмірі 10 000 грн. З огляду на відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ Житлокомцентр про захист прав споживачів у повному обсязі, відсутності заперечень позивача щодо розміру адвокатських витрат заявлених у відзиві на позов, відповідно до норм ст.141 ЦПК України витрати позивача на професійну правничу/ правову допомогу в сумі 10 000 грн. покладаються на позивача. Крім того, саме через звернення до суду з позовом ОСОБА_1 у ТОВ Житлокомцентр виникла необхідність в отриманні правничої/правової допомоги у вказаній справі, отримання відповідачем правової допомоги повязано саме з розглядом даної справи, а тому відшкодування позивачем послуг адвоката є об`єктивним та обгрунтованим, а тому просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача на користь ТОВ Житлокомцентр витрати за послуги професійної правничої/правової допомоги в сумі 10 000 грн.

04.11.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява-клопотання № 1, в якій просили відмовити в ухваленні додаткового рішення та стягненні судових витрат з позивача, в якій вказано, що докази витрат за послуги професійної правничої/правової допомоги, подаються відповідачем разом з відзивом відповідно до ч.3 ст.83 ЦПКУ, а не після ухвалення судом рішення у справі. Доказами витрат є первинні документи бухгалтерського обліку, перелік яких та вимоги до яких викладені у ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а надані додатки до зави від 30.10.2024 року про ухвалення додаткового рішення не містять належно оформлених бухгалтерських документів, підтверджуючих понесення будь-яких судових витрат. Вважає, що для неупередженого аналізу зазначеного, для з`ясування обставин, що мають значення для розгляду даної справи, необхідні спеціальні знання, для чого слід призначити та провести судово-бухгалтерську експертизу, а також здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

07.11.2024 року від представника відповідача адвоката Зарівної С.В. на адресу суду надійшли заперечення на «заяву-клопотання №1», в яких зазначено, що відповідно до вимог ЦПК України ТОВ Житлокомцентр скористався своїм правом на відзив і заявив в першій заяві по суті спору-відзиві попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правову/ правничу допомогу у сумі 10 000 грн. Позивач та його представник ОСОБА_2 після отримання відзиву на позов не подали будь-яких заперечень чи клопотань про зменшення витрат на правову допомогу, заявлених відповідачем. Саме через дії позивача, який звернувся до суду з позовом до ТОВ Житлокомцентр виникла необхідність скористатися отриманням правової допомоги, а тому відповідач уклав договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Зарівною С.В. Як вбачається з матеріалів справи адвокатом Зарівною С.В. в інтересах відповідача ТОВ Житлокомцентр надано до суду відзив на позовну заяву та заперечення на «заяву-клопотання № 1», що підтверджує факт вчинення адвокатом Зарівною С.В. дій на користь клієнта ТОВ Житлокомцентр відповідно до умов договору про надання професійної правничої/правової допомоги і виконання адвокатом послуг правової/правничої допомоги на суму 10 000 грн. підтверджується актом виконаних робіт. Судові витрати ТОВ Житлокомцентр, які складаються з витрат на послуги професійної правничої/правової допомоги відповідають критерію реальності наданих адвокатом послуг, а також критерію розумності (необхідності) та співмірності. Прохання позивача про призначення експертизи з метою визначення обґрунтованості розміру адвокатських витрат, вважає необгрунтованим та не відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні заяви- клопотання № 1 від 01.11.2024 року та розглянути питання відшкодування адвокатських витрат на підставі наявних доказів у справі, з урахуванням положень законодавства про розумність та обґрунтованість таких витрат.

У відповідності до положень п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розгляд справи було проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, у зв`язку з чим питання щодо ухвалення додаткового рішення вирішується судом в тому ж самому порядку за відсутності учасників справи, а отже вимоги представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки судом не встановлено необхідності виклику у судове засідання сторін, питання щодо ухвалення додаткового рішення вирішується судом за відсутності учасників справи і у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України, відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Під час подання відзиву на позовну заяву на виконання вказаних вимог закону, представником відповідача ТОВ Житлокомцентр - адвокатом Зарівною С.В. було зазначено у відзиві попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікував понести відповідач на послуги з правової/правничої допомоги у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судове рішення ухвалено 29 жовтня 2024 року, докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат подано до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення 31 жовтня 2024 року, тобто з дотриманням п`ятиденного строку, встановленого законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, ч.3 п.1 ст.133 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту судового рішення, судом не вирішено питання про розподіл понесених відповідачем витрат на правову допомогу, а отже наявні підстави, передбачені п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником відповідача на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України надано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено:

- договір про надання професійної правової/правничої допомоги № б/н від 30 вересня 2024 року між ТОВ Житлокомцентр та адвокатом Зарівною С.В.;

- акт прийому-здачі наданих послуг за договором про надання професійної правової/правничої допомоги № б/н від 30 вересня 2024 року, згідно якого адвокат Зарівна С.В. надала ТОВ Житлокомцентр юридичні послуги, а саме: складання відзиву на позовну заяву та направлення до суду 03 жовтня 2024 року, вартістю 8000 грн., складання заперечень на заяву-клопотання № 1 про перехід до розгляду справи за правилами загального провадження з повідомленням сторін, які направлено до суду 03 жовтня 2024 року, вартістю 2000 грн., всього вартість наданих послуг становить 10 000 грн.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Таким чином, суд відхиляє доводи представника позивача щодо можливості доведення понесених судових витрат лише первинними документами бухгалтерського обліку.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі № 520/9115/19 викладено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У постанові Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі № 380/887/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, оцінюючи обставини справи, характер правової допомоги у цій справі щодо змісту виконаних робіт, зокрема складання лише відзиву та заперечення на клопотання, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи для сторін, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 6 000 грн., які будуть відповідати критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву представника ТОВ "Житлокомцентр" та ухвалити додаткове рішення у справі, стягнувши з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ТОВ "Житлокомцентр" судові витрати пов`язані із наданням правничої допомоги у розмірі 6 000 гривень.

Керуючись ст.ст.133, 141, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр адвоката Зарівної Світлани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" про захист прав споживачів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

В задоволені іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 11 листопада 2024 року.

Суддя: М.Д. Власенко