Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Лукавої Ю.Р., розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу

?

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду? з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування шкоди в порядку регресу.?

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив,?що між ОСОБА_2 та позивачем було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200136801 автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 . 08.03.20121 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі за текстом - ДТП), за участю автомобіля Nissan д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (власник - ОСОБА_4 ), та автомобіля «Skoda», держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача (власник ОСОБА_2 ), застрахований позивачем автомобіль було пошкоджено, сума матеріального збитку становить 8 970,82 грн. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач, на підставі зібраних документів по справі, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхової компанії потерпілого, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія» в розмірі 8 970,82 грн. Цей факт підтверджується страховим актом № 4699647 та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 3498. Розмір збитку визначається на підставі ремонтної калькуляції № 0458/21_А відповідно до якої вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 становить 10270,82 грн. Виплата страхового відшкодування визначалась за мінусом розміру франшизи ( 1 300 грн.). Отже розмір суми, що підлягає до стягнення здійснюється наступним чином 10 270,82 грн. - 1 300 грн. = 8 970,82 грн. З метою повного відшкодування збитків, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 07.09.2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судові засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між ОСОБА_2 та позивачем було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200136801 автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5).

08.03.20121 року внаслідок ДТП за участю автомобіля Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (власник - ОСОБА_4 ), та автомобіля «Skoda», держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 11).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 0458/21_А відповідно вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Nissan держ, д.н.з. НОМЕР_2 становить 10270,82 грн. (а.с. 8-9).

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхової компанії потерпілого, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія» в розмірі 8 970,82 грн. з вирахуванням франшизи (а.с. 13).

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, джерелом підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Положення ч. 1 ст. 1194 ЦК України передбачають, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 77, 81, 82, 141, 263-265, 268, 352, 354-356?ЦПК України

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» суму страхового відшкодування у розмірі 8 970 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 82 копійки;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні;

Повне найменування сторін:

Позивач - акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (адреса: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, код ЄДРПОУ 300528);

Відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий);

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.В. Гребенюк