Справа № 296/9312/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі: головуючого - судді Шкирі В.М., за участі секретаря судового засідання Сейко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - адвоката Білинової Анастасії Вікторівни до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регресу виплаченого страхового відшкодування у відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

07.10.2023 представник позивача адвокат Білинова А.В. звернулася до суду в інтересах ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регресу виплаченого страхового відшкодування у відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, в якому представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача кошти у повернення сплаченого страхового відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП, що мала місце 31.01.2023 року о 15 год. 46 хв., у розмірі 45000,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 31.01.2023 відповідач ОСОБА_1 о 15 год. 46 хв. в м.Житомирі, на перехресті вул. С.Параджанова-Корольова, поблизу будинку №145, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , виїхавши на регульоване перехрестя, мав намір здійснити поворот ліворуч, та під час повороту ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу Citroen номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась на зустріч прямо, чим порушив вимоги п.16.ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, 31.01.2023 о 15 год. 46 хв. в м.Житомирі, вул. Корольова, 145 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря №81, результат позитивний 1,49 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира по справі №296/1225/23 та по справі №296/1059/23 ДТП сталася у зв`язку з порушенням відповідачем ПДР, наслідком чого стало встановлення вини відповідачем у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № 309103244.

ОСОБА_2 як потерпілій внаслідок ДТП було здійснено виплату страхового відшкодування заподіяної в результаті ДТП шкоди в розмірі 45000,00 грн., яку і просить стягнути представник позивача у порядку регресу з відповідача на користь з судовими витратами.

У судове засідання представник позивача не прибула, з поданої заяви просила розгляд справи провести без її участі (а.с. 39).

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Citroen номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджено свідозтвом про реєстрацію ТЗ (а.с.11)

31.01.2023 ОСОБА_1 керуючи о 15 год. 46 хв. в м.Житомирі, на перехресті вул. С.Параджанова-Корольова, поблизу будинку №145, транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя та мав намір здійснити поворот ліворуч, та під час повороту ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу Citroen номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась на зустріч прямо, чим порушив вимоги п.16.ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

29.03.2024 постановою Корольовського районного суду м.Житомира ( справа №296/1059/23) ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні вказаного ДТП, що сталася 31.01.2023

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 16.05.2023 ( справа №296/1225/23) ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Судом встановлено, що в мрмент вчинення ДТП, що відбулася о 15 год. 46 хв. в м.Житомирі, на перехресті вул. С.Параджанова-Корольова, поблизу будинку №145 за участі ОСОБА_1 , останній перебував у стані алкогольного сп`яніння(а.с.18-19)

06.09.2023 суд апеляційної інстанції залишив без змін поставнову Корольовського районного суду м.Житомира від 16.05.2023 ( справа №296/1225/23)

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № 309103244.

ОСОБА_2 , як потерпілій внаслідок ДТП, за заявою від 02.02.2024 (а.с.8-10) з урахуванням угоди про розмір страхового відшкодування від 12.04.2023 та розрахунку страхового відшкодування (а.с.22, 23) та страховаго акту №ЦВ/23/0568 (а.с24) ТДВ СК «Альфа-Гарант»,було здійснено виплату страхового відшкодування заподіяної в результаті ДТП шкоди в розмірі 45000,00 грн. (а.с.25)

Таким чином між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди завданої ДТП, особою, яка в момент його вчинення перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що регулюється нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного

Згідно ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, ч.1 ст. ц ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч.1 ст.5 ЦПК України)

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. ( ч.1,2,3,4 ст.12 ЦПК України)

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.5 ст.82 ЦПК України)

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України)

Отже не підлягає доказуванню, що ДТП, що 31.01.2023 о 15 год. 46 хв. в м.Житомирі, на перехресті вул. С.Параджанова-Корольова, поблизу будинку №145, за участі відповідача, що керував транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Citroen номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 сталася з вини ОСОБА_1 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № 309103244.

ОСОБА_2 , як потерпілій внаслідок ДТП, за заявою від 02.02.2024 (а.с.8-10) з урахуванням угоди про розмір страхового відшкодування від 12.04.2023 та розрахунку страхового відшкодування (а.с.22, 23) та страховаго акту №ЦВ/23/0568 (а.с24) ТДВ СК «Альфа-Гарант»,було здійснено виплату страхового відшкодування заподіяної в результаті ДТП шкоди в розмірі 45000,00 грн. (а.с.25)

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 Цивільного кодексу України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV.

На підставі частини першої ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Так п.а пп 38.1.1 п 38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) Верховний Суд зазначив про те, що відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Стан алкогольного сп`яніння відповідача в момент ДТП є доведеним постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 16.05.2023 ( справа №296/1225/23), що набрала законної сили 06.09.20233

За таких обставин, з огляду на наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу в розмірі 45000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Щодо судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнала то стягненню з неї підлягає 50% від сплаченого судового збору.

При зверненні до суду позивач сплатив згідно з платіжною інструкцією № 51402 від 18.09.2024 року -3028 грн, які зараховано до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.3, 42), отже з відповідача підлягає стягненню 1514,00 грн, а інші 1514,00 грн підлягають поверненню позивачу з державного бюджету .

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини

Судом встановлено, що 14.05.2019 між ТзДВ Страховою компанією «Альфа-Гарант» в особі Генерального директора Соніної Т.В. та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери», в особі Керуючого бюро адвоката Грідіна В.В. укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 26-27).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано копію ордеру на надання правничої допомоги серія АІ № 1714493 від 02.09.2024 (а.с. 38) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 8426/10 від 28.11.2019 (а.с. 37), платіжну інструкцію № 36403 від 07.03.2023 на суму 39000,0 грн. (а.с. 32), акт прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 від 17.09.2024 на суму 6000,00 грн. (а.с. 34), детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 від 17.09.2024 (а.с. 35).

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст. 11-16, 22, 993, 1166, 1187,1188 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76 - 83, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - адвоката Білинової Анастасії Вікторівни до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регресу виплаченого страхового відшкодування у відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП - задовільнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, місце знаходження: 01133, м.Київ, вул. Лесі Українки, 26), виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, місце знаходження: 01133, м.Київ, вул. Лесі Українки, 26), сплачений судовий збір в сумі 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Повернути Страховій компанії «Альфа-Гарант» (, місце знаходження: 01133, м.Київ, вул. Лесі Українки, 26), 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з платіжною інструкцією № 51402 від 18.09.2024 року, а саме 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.11.2024 року

Cуддя В. М. Шкиря