Справа № 748/3396/23
Провадження № 2/737/10/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А. Д.,

прокурора Крупини Л. Г. в режимі відеоконференції,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача Олишівської селищної ради - Чичерова О. С. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації (Чернігівської обласної військової адміністрації) до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області та ОСОБА_1 ,

треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Департамент культури і туризму, національностей і релігій Чернігівської обласної державної адміністрації,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

інші учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позицій позивача та відповідачів

1. Керівник Козелецької окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що Рішенням виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів від 17.11.1980 за № 551 взято на облік пам`ятки археології місцевого значення, які підлягають паспортизації, згідно з додатком № 4. За додатком № 4 до згаданого рішення під № 115 значиться пам`ятник археології місцевого значення, який підлягає паспортизації - поселення епохи бронзи (II тис. до н.е.), поселення епохи Стародавньої Русі (с. Смолянка). Згідно з паспортом пам`ятника поселення «Смолянка II», складеним 02.09.1992 (місцезнаходження: Чернігівська обл., Куликівський р-н, Смолянська сільська рада, с. Смолянка, за 2 км. на південь від села), поселення виникло в XІІ ст. та існувало до середини ХІІІ ст., коли, напевне, було знищене під час монголо-татарської навали. Відкрите в 1960 році ОСОБА_3 , обстежене в 1989 році ОСОБА_4 Поселення розташоване на правому березі р. Смолянка, займає мис, утворений впадінням в річку невеликого ярка. Культурний шар товщиною 0,2 м. Площа поселення 1,5 га. Підйомний матеріал складає давньоруська кераміка XII-XIII ст. До вказаного паспорта додано схематичний план поселення, на якому графічно зображено розташування пам`ятки археології.

Київською обласною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області з урахуванням Перспективного плану формування території Чернігівської області, затвердженого розпорядженням КМУ від 12 серпня 2015 № 899 (в редакції розпорядження КМУ від 1 лютого 2017 № 57-р) із змінами, внесеними згідно з розпорядженням КМУ № 555-р від 09.08.2017).

У вказаній технічній документації містяться пропозиції сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_5 щодо узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель з інформацією, що міститься у документах та посвідчують право на земельні ділянки у Державному земельному кадастрі, в яких зазначено, що відповідно до даних за результатами проведення польових робіт в натурі (на місцевості) встановлено наявність в межах об`єкта інвентаризації обмежень (обтяжень), які передбачені згідно з Класифікатором обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок, затвердженим наказом Держкомзему від 29.12.2008 № 643 у відповідності до додатку 6 Порядку ведення ДЗК, затвердженого Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012, а саме:

- ділянка № 7 (Смолянська сільська рада) - охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини, код 01.02 (площа 5,9032 га).

Обмеження у використанні земельної ділянки № 7 з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га (охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини) також містяться в кадастровому плані земельної ділянки, який знаходиться в технічній документації.

Також, в акті перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності від 25.04.2018, встановлено, що при складанні даної документації, через земельні ділянки, в тому числі через земельну Ділянку № 7 (Смолянська сільська рада) проходять межі охоронної зони навколо об`єкта культурної спадщини площею 5,9032 га.

Крім того, у перелік обмежень щодо використання земельних ділянок від 10.05.2018, включено Ділянку № 7 (Смолянська сільська рада) площею 5,9032 га, яка має охоронну зону навколо об`єкта культурної спадщини.

Окрім того, відомості щодо розташування у межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 пам`ятки археології місцевого значення: поселення «Смолянка II», охоронний № 3623-Чр, підтверджуються графічною частиною (плану) проекту роздержавлення земель КСП «40-річчя Жовтня» с. Смолянка Куликівського району Чернігівської області, де територія археологічної пам`ятки по контуру позначена червоним кольором та заштрихована. Під № 5 на карті позначена пам`ятка археології місцевого значення поселення «Смолянка II».

При порівнянні опису місця розташування поселення «Смолянка II», яке зазначено в паспорті, обліковій картці археологічної пам`ятки, а також схематичного зображення земельної ділянки історико-культурного призначення, нанесеного на графічній частині (плану) проекту роздержавлення КСП «40-річчя Жовтня», з`ясовано, що на цьому проекті на південь від с. Смолянка було схематично позначено саме поселення «Смолянка II».

Зіставленням графічної частини (плану) проекту роздержавлення земель КСП «40-річчя Жовтня», на якому зазначена спірна земельна ділянка та схематичного позначення місця розташування поселення «Смолянка II» на паспорті, обліковій картці археологічної пам`ятки, встановлено, що спірна земельна ділянка площею 5,9032 га накладається на земельну ділянку, на якій розташована пам`ятка археології місцевого значення поселення «Смолянка II», що згідно зі ст. 53 Земельного кодексу України і ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» означає про приналежність цієї земельної ділянки (під поселенням) за основним цільовим призначенням на день видання спірного наказу до земель історико-культурного призначення державної власності.

Листом від 25.05.2018 № 136-П Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації погодив Головному управлінню Держгеокадастру у Чернігівській області технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області з урахуванням Перспективного плану формування території Чернігівської області, затвердженого розпорядженням КМУ від 12 серпня 2015 № 899 (в редакції розпорядження КМУ від 1 лютого 2017 № 57-р) із змінами, внесеними згідно з розпорядженням КМУ № 555-р від 09.08.2017) за наступних умов - впродовж місяця з моменту отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку, укладення охоронного договору на пам`ятку археології поселення «Смолянка II» площею 5,9032 га, обов`язкового погодження з Департаментом проектної документації із землеустрою щодо відведення цієї ділянки у користування та інше.

Крім того, Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської ОДА при погодженні технічної документації звертав увагу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, що відповідно до частини 2 та 5 статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та роз`яснень центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, пам`ятки археології та земельні ділянки, на яких вони розташовані, є державною власністю і не підлягають передачі в комунальну чи приватну власність.

Незважаючи на вищезазначене, наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 29.05.2018 № 25-3815/14-18-сг затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області загальною площею 327,9418 га, в т.ч. земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі Головного управління) від 05.06.2018 № 25-4091/14-18-сг передано Олишівській селищній раді Чернігівського району Чернігівської області у комунальну власність Олишівської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1374,5720 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Олишівської селищної об`єднаної територіальної громади згідно з актом приймання-передачі земельних ділянок.

На виконання вказаного наказу Олишівською селищною радою 05.06.2018 підписано акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність згідно з додатком.

Відповідно до вказаного додатку під № 41 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га, яка розташована на території Смолянської сільської Чернігівського району передано Олишівській селищній раді.

Згідно з рішенням першої сесії 7 скликання Олишівської селищної ради від 21.11.2017 Олишівська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Смолянської сільської ради.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області» Смолянська сільська рада увійшла до складу територіальної громади Олишівської селищної ради Чернігівського району.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру з прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним реєстратором Олишівської селищної ради Чернігівської області Комовою Ю.М. 10.09.2019 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:002:1506 площею 5,9032 га за Олишівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227, номер відомостей про речове право -33236389).

Згідно з договором оренди землі від 26.04.2021 Олишівська селищна рада передала ОСОБА_1 в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га для городництва, яка знаходиться на території Олишівської селищної ради, строком на 10 років.

У подальшому, 20.05.2021 державним реєстратором Сосницької селищної ради Чернігівської області Кузьмович Н. І. зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га за орендарем ОСОБА_1 (номер запису про інше речове право 42092267).

Водночас наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.06.2018 № 25-4091/14-18-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» у частині передачі у власність Олишівської селищної ради земельної ділянки площею 5,9032 га з кадастровим номером :02:002:1506 суперечить вимогам земельного законодавства та законодавства в сфері охорони культурної спадщини, порушує виключне право власності держави на земельні ділянки відповідної категорії та виду користування, а тому є незаконним.

Діюче законодавство безальтернативно визначає для пам`яток археології та земель, на яких розташовані та не вилучені у передбаченому законом порядку пам`ятки археології, єдину форму власності державну, а у випадку, якщо така земельна ділянка не перебуває у державній власності, остання підлягає обов`язковому вилученню або викупу.

Земельна ділянка, на якій розташована пам`ятка археології є об`єктом обмеженим у цивільному обороті, оскільки може перебувати виключно у державній власності.

Посилаючись на те, що спосіб захисту порушеного права вибраний правильно, відповідно до чинного законодавства та усталеної судової практики, прокурор просить суд усунути перешкоди власнику - державі в особі Чернігівської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га шляхом:

- визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 26.04.2021 між Олишівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області та ОСОБА_1 ;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га за Олишівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227) та права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га за ОСОБА_1 з одночасним припиненням за Олишівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га та припиненням за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га;

- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га;

- зобов`язання Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га державі в особі Чернігівської обласної державної адміністрації.

Розподіл судових витрат вирішити згідно зі ст. 141 ЦПК України та перерахувати їх на користь Чернігівської обласної прокуратури.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та правове обґрунтування.

2. Представник позивача Чернігівської ОДА Я. Лозицька Я. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового розгляду без її участі, повністю підтримала позов прокурора та у відповідях на відзив зазначила, що чинне законодавство України безальтернативно визначає для пам`яток археології та земель, на яких розташовані та не вилучені у визначеному законом порядку пам`ятки археології, єдину форму власності - державну, а у випадку, якщо така земельна ділянка не перебуває у державній, остання підлягає обов`язковому вилученню або викупу.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки. Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Отже, державна реєстрація набуття/припинення речового права на земельну ділянку проводиться виключно на сформовану земельну ділянку, відомості щодо якої внесені до Державного земельного кадастру, а тому неможливо скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку лише в певній частині площі, яка накладається на земельну ділянку, на якій безпосередньо розташована пам`ятка археології за відсутності її поділу у встановленому законом порядку. Виокремленню такої частини земельної ділянки має передувати складання відповідної технічної документації з поділу спірної земельної ділянки; присвоєння кожній земельній ділянці, що утворились внаслідок поділу, нового кадастрового номеру. Тому немає підстав та необхідності точного визначення площі та меж пам`ятки археології у розрізі усієї спірної земельної ділянки, оскільки навіть часткове накладення земельної ділянки на пам`ятку археології вже свідчить про незаконність формування земельної ділянки як об`єкта цивільного права.

Отже, наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.06.2018 № 25-4091/14-18-сг в частині передачі у комунальну власність Олишівській селищній раді земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га та подальша передача такої ділянки ОСОБА_1 в строкове платне користування на підставі договору оренди землі від 26.04.2021 є порушенням вимог чинного законодавства України у сфері культурної спадщини та вимог земельного законодавства України. Перебування спірної земельної ділянки у комунальній власності Олишівської селищної ради та в строковому платному користуванні ОСОБА_1 порушує права держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації як розпорядника земель державної форми власності, зокрема, позбавляє можливості здійснювати розпорядження нею.

3. Відповідач Олишівська селищна рада позовні вимоги прокурора не визнала. У відзиві на позов та інших документах по суті справи, а також представником відповідача в суді зазначено, що Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.06.2018 № 25-4091/14-18-сг передано Олишівській селищній раді Чернігівського району Чернігівської області у комунальну власність Олишівської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1374,5720 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Олишівської селищної об`єднаної територіальної громади згідно з актом приймання-передачі земельних ділянок.

На виконання вказаного наказу Олишівською селищною радою 05.06.2018 підписано акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність згідно з додатком.

Відповідно до вказаного додатку під № 41 земельну ділянку з кадастровими номерами :02:002:1506 площею 5,9032 га, яка розташована на території Смолянської сільської Чернігівського району, передано Олишівській селищній раді.

Згідно з рішенням першої сесії 7 скликання Олишівської селищної ради від 21.11.2017 Олишівська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Смолянської сільської ради.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області» Смолянська сільська рада увійшла до складу територіальної громади Олишівської селищної ради Чернігівського району.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру з прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним реєстратором Олишівської селищної ради Чернігівської області Комовою Ю. М. 10.09.2019 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровими номерами :02:002:1506 площею 5,9032 га за Олишівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227, номер відомостей про речове право - 33236389).

Рішенням сесії Олишівської селищної ради від 18.12.2020 № 52- 2/УІІІ надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,9032 га в оренду терміном на 10 років для городництва з земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, що розташована за межами с. Смолянка на адміністративній території Олишівської селищної ради.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_1 вжито заходів із розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її погодження, зокрема отримано висновок Департаменту культури і туризму, національностей та релігії Чернігівської ОДА від 15.03.2021 року № 68-П до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду для городництва площею 5,9032 га із земель Олишівської селищної ради за межами населених пунктів па території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. З висновку вбачається, що проект погоджується за певних умов, зокрема, укладення охоронного договору та здійснення оранки на глибину не більше 0,2 м.

Рішенням сесії Олишівської селищної ради від 20.04.2021 № 167-7/УІІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду ОСОБА_1 для городництва площею 5,9032 га із земель Олишівської селищної ради, кадастровий номер :02:002:1506 та передано вказану земельну ділянку в оренду терміном на 10 років.

Згідно з договором оренди землі від 26.04.2021 Олишівська селищна рада передала ОСОБА_1 в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га для городництва, яка знаходиться на території Олишівської селищної ради, строком на 10 років.

У подальшому, 20.05.2021 державним реєстратором Сосницької селищної ради Чернігівської області Кузьович Н. І. зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровими номерами :02:002:1506 площею 5.9032 га за орендарем ОСОБА_1 .

На виконання висновку Департаменту культури і туризму, національностей та релігії Чернігівської ОДА від 15.03.2021 року № 68-П до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду для городництва площею 5,9032 га із земель Олишівської селищної ради за межами населених пунктів на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_1 укладено охоронний договір на пам`ятку археологічної спадщини від 09.06.2021 року № 3623-Чр/04 та проведено технічний огляд археологічної пам`ятки.

Таким чином, як при отриманні спірної земельної ділянки Олишівською селищною радою, так і при передачі її в користування орендарю, Олишівською селищною радою та ОСОБА_1 виконано всі вимоги спеціально уповноваженої особи органу охорони культурної спадщини в частині пам`яток археології, історії та монументального мистецтва Чернігівської обласної державної адміністрації, а тому позовні вимоги прокурора, на думку представника відповідача, є необґрунтованими.

Крім того, висновок про знаходження пам`ятки археології «Смолянка - ІІ» в межах спірної земельної ділянки зроблено лише шляхом співставлення графічної частини плану до Проекту роздержавлення земель КСП «40 річчя Жовтня» та схематичного зображення місця розташування поселення «Смолянка - ІІ» в паспорті та обліковій картці археологічної пам`ятки з місцезнаходженням спірних земельних ділянок, тобто шляхом візуального порівняння та аналітичних міркувань, що не може бути належним доказом.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га категорії сільськогосподарського призначення державної власності була сформована як землі запасу (код 16.00), в подальшому змінено цільове призначення для городництва (код 01.07) без зміни категорії земель сільськогосподарського призначення та на всю площу встановлено обмеження - охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини.

Встановлення обмеження - охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини на всю площу земельної ділянки зумовлено тим, що в результаті бездіяльності спеціально уповноважених органів межі пам`ятки археології «Смолянка - ІІ» протягом тривалого періоду часу так і не були встановлені відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до паспорта пам`ятки археології «Смолянка - ІІ» площа поселення складає 1,2 га, в той час, як прокурор просить повернути державі в особі Чернігівської обласної державної адміністрації дві спірні ділянки загальною площею 5,9032 га. Необхідність віднесення до земель історико - культурного призначення решти площі спірної земельної ділянки прокурором не обґрунтована.

Необґрунтоване вилучення земель сільськогосподарського призначення з обороту, зокрема і шляхом надання їм статусу земель історико-культурного призначення площею, що явно перевищує площу самої пам`ятки, не відповідає інтересам держави та ставить під загрозу продовольчу безпеку країни.

Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, як орган державної влади, який здійснює контроль у сфері охорони культурної спадщини у Чернігівській області і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити вимоги щодо усунення таких правопорушень. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області має право передавати у власність або в користування землі державної власності сільськогосподарського призначення на території Чернігівської області, але в порядку, визначеному чинним законодавством. Однак, спірна земельна ділянка була передана у власність Олишівської територіальної громади за наказом та з відома зазначених державних установ.

Територія пам`ятки - це територія, історично і топографічно пов`язана з розпланувально-просторовою еволюцією пам`ятки, для якої визначається спеціальний охоронний режим її використання з метою збереження цілісності пам`ятки. Зони охорони пам`яток не належать до земель історико-культурного призначення, однак відповідно до положень Закону №1805-111 мають певні обмеження у використанні. Ці поняття не є тотожними та, на думку представника відповідача, зони охорони пам`яток не обов`язково мають перебувати у державній власності.

Відповідач звертає увагу суду, що спір виник не внаслідок неправильних дій Відповідачів, а тому даний факт має бути врахований судом при здійсненні розподілу судових витрат в разі задоволення позову.

4. Відповідач ОСОБА_1 позов прокурора не визнав. ОСОБА_1 у відзиві на позов, письмових поясненнях та інших заявах по суті справи, та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначили, що: 1) позивачем не надано належних та допустимих доказів розташування на спірній земельній ділянці пам`ятки культурної спадщини поселення «Смолянка-ІІ», 2) спірна земельна ділянка має юридичний статус охоронної зони навколо об`єкта культурної спадщини, 3) ОСОБА_1 не має жодного відношення до державної реєстрації спірної ділянки, 4) вимога про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки заявлена без мети захисту прав Держави, 5) позивач бажає виправити допущену в минулому органом влади «помилку» шляхом непропорційного втручання в його добросовісно набуті права оренди спірної земельної ділянки.

Твердження позивача ґрунтується не на допустимих та належних доказах, а лише виключно на суб`єктивній думці керівника Козелецької окружної прокуратури, який не міг достеменно визначити, на підставі наданих ним доказів межі території пам`ятки культурної спадщини поселення «Смолянка-ІІ».

Надані позивачем паспорт та облікова картка археологічної пам`ятки, графічна частина плану (проекту) роздержавлення земель КСП «40-річчя Жовтня» не містять жодних даних про координати поворотних точок меж земельної ділянки, на якій розміщена пам`ятка культурної спадщини поселення «Смолянка-ІІ».

Прокурор не надав суду належні докази, якими згідно до закону можливо визначити межі території пам`ятки культурної спадщини поселення «Смолянка-ІІ», а саме науково-проектну документацію чи технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж території пам`ятки. Позивач не ставить питання про призначення експертиз або досліджень для визначення меж території пам`ятки культурної спадщини поселення «Смолянка-ІІ».

Законодавець розрізняє: 1) землі на яких знаходяться території пам`ятки культурної спадщини та 2) землі зони охорони навколо території пам`ятки культурної спадщини.

У технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, розробленої Київською обласною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» зазначено, що відповідно до даних за результатами проведення польових робіт в натурі (на місцевості) встановлено наявність в межах об`єкта інвентаризації обмежень (обтяжень), які передбачені згідно Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок, затвердженого наказом Держкомзему від 29.12.2008 року №643, а саме: Ділянка №7 Смолянська сільська рада - Охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини, код - 01.02. (площа 5,9032 га).

У листі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 25.01.2023 року номер 10-25-0.3-392/2-23, наданого Козелецькій окружній прокуратурі (додаток до позовної заяви керівника Козелецької окружної прокуратури) зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га зареєстрована у Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації як землі сільськогосподарського призначення із видом обмеження у використанні - охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини. У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023 від 20.01.2023 року (копія-додаток 1) значаться відомості про обмеження у використанні земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506. Вид обтяження: зона охорони пам`ятки культурної спадщини.

Таким чином, спірна земельна ділянка не відноситься до земель, на яких розташовано пам`ятки археології, а відноситься до земель зони охорони пам`ятки культурної спадщини, отже вона може перебувати у комунальній власності.

Вимога про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 заявлена до неналежного відповідача.

ОСОБА_1 , який набув право оренди на спірну земельну ділянку 26.04.2021, не має ніякого відношення до державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506. Державна реєстрація у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 не має жодного відношення до спору і до права на земельну ділянку, адже ділянка вже після її державної реєстрації (25.05.2018 року) передавалася з державної у комунальну власність (наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.06.2018 року №25-4091/14-18-СГ про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну).

Вважають, що вимога про скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 має бути заявлена до особи, визначеної ч. 3 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» за заявою якої або на користь якої здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки у Де ржавному земельному і кадастрі.

Вимога про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки та визнання недійсним договору оренди землі заявлені без мети захисту прав Держави. Позивач належним чином не обґрунтував того, яким чином саме державна реєстрація спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує права Держави.

Наведені позивачем у якості підстави для скасування державної реєстрації доводи про те, що у Державному земельному кадастрі містяться відомості про цільове призначення земельної ділянки (землі сільськогосподарського призначення), що суперечать її правовому режиму (землі історико-культурного призначення) є неспроможними.

Намагання виправити допущену в минулому органом державної влади «помилку» і можливо неправомірна передача органом Держгеокадастру землі з державної у комунальну власність не може мати наслідком непропорційне втручання у право оренди та перекладання на орендаря усіх негативних наслідків такої «помилки» державного органу, оскільки задоволення позову із формальних підстав покладатиме надмірний індивідуальний тягар на відповідача фізичну особу, як особу яка користується земельною ділянкою протягом тривалого часу, а отже, порушить справедливий баланс інтересів сторін.

26 квітня 2021 року Олишівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області уклала з ОСОБА_1 договір оренди землі та передала у його користування земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га для городництва. При укладенні вказаного договору він діяв добросовісно і обачно.

Чернігівською обласною державною адміністрацією в особі її компетентного органу - Департаменту культури туризму, національностей та релігій надано ОСОБА_1 . Висновок №68-П від 15.03.2021 року до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду для городництва площею 5,9032 га із земель Олишівської селищної ради за межами населених пунктів на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки для передачі в оренду для городництва площею 5.9032 га.

На думку відповідача, за змістом Закону України «Про охорону культурної спадщини» навіть на території пам`ятки дозволяються роботи з городництва та неглибокої оранки без обов`язкового проведення попередніх археологічних розвідок. Отже, ведення городництва на територіях пам`яток археології не суперечить інтересам Держави.

Встановлення на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:1506 зони охорони пам`ятки культурної спадщини поселення «Смолянка-ІІ» не є підставою для вилучення цієї ділянки з користування (оренди) ОСОБА_1 , бо відповідно до частини другої статті 34 Закону країни «Про охорону культурної спадщини» встановлення зон охорони пам`яток та ствердження меж історичних ареалів населених місць не може бути підставою для примусового вилучення з володіння (користування) земельних ділянок у юридичних та фізичних осіб за умов дотримання землевласниками та землекористувачами правил використання земель історико-культурного призначення.

Він, відповідач повністю дотримується правил землекористування земельної ділянки з кадастровим номером 7422.787000:02:002:1506, на якій встановлені зони охорони пам`ятки культурної спадщини поселення «Смолянка-ІІ».

ІІ. Виклад позицій третіх осіб

1. Третя особа на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області свого представника в судове засідання не направило. Згідно з письмовими поясненнями Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області позов прокурора не визнає, судові витрати просить покласти на позивача. Вважає, що земельна ділянка, на якій розміщена пам`ятка археології місцевого значення поселення «Смолянка-ІІ», охоронний № 3623-Чр, не сформована, межі не встановлені, а отже, відомості не внесені до Державного земельного кадастру. Матеріали позовної заяви не містять доказів того, що межі земельної ділянки площею 5,9032 га (кадастровий номер :02:002:1506) накладаються на межі поселення «Смолянка-ІІ» - є лише лист Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної військової адміністрації. Фактично згідно з паспортом пам`ятки поселення «Смолянка-ІІ» площа поселення складає 1,5 га, а не 5,9032 га. Охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини може бути встановлена на земельній ділянці будь-якої категорії. Таким чином, в порушення норм земельного законодавства позивач - Чернігівська ОВА намагається набути у власність землю, відношення до якої не обґрунтовує доказами. Оскільки законом прямо передбачено, і мова йде про ділянку, яка знаходиться безпосередньо під пам`яткою археології (у даному випадку площею, близько 1,5 га) право громади на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :02:002:1506 площею 5,9032 га взагалі не може ставитись під сумнів в частині 4,4032 га, яка майже у 4 рази більша пам`ятки археології, що виходить з документів, наданих самим Позивачем.

На думку представника третьої особи прокурор та позивач не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Загальний зміст заперечень третьої особи полягає у наступному: відсутня технічна документація по визначенню меж в натурі земельної ділянки під пам`яткою культурної спадщини, що не дає можливості встановити її точне місцезнаходження; технічна документація з інвентаризації погоджена Департаментом ОВА і без зауважень для ділянки сільськогосподарського призначення; доказів, які вказували б на можливий негативний вплив на пам`ятку археології, і якими в т.ч. обґрунтовано позовну заяву - стороною позивача не збиралось.

2. Третя особа на стороні позивача - Департамент культури і туризму, національностей і релігій Чернігівської обласної державної адміністрації свого представника в судове засідання не направив, письмових пояснень не надав, направив до суду заяву за підписом представника про підтримку позовних вимог прокурора та розгляд справи без участі представника Департаменту.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

21.08.2023 позовна заява надійшла до Чернігівського районного суду Чернігівської області

19.09.2023 позовна заява надійшла за територіальною підсудністю до Куликівського районного суду Чернігівської області.

Ухвалою головуючого судді від 21.09.2023 позов прокурора був залишений без руху. Виявлені судом недоліки прокурор усунув 27.09.2023. Загальне провадження у цивільній справі відкрите 28.09.2023 з призначенням підготовчого судового засідання на 07.11.2023, яке відкладалось на 06.12.2023.

Ухвалою суду від 06.12.2023 провадження у справі було зупинене до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 927/1206/21, ухваленого за подібних правовідносин.

18.04.2024 провадження у справі поновлено з призначенням підготовчого судового засідання на 02.05.2024.

02.05.2024 за клопотанням сторони відповідача суд залучив до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент культури і туризму, національностей і релігій Чернігівської обласної державної адміністрації.

Підготовче провадження у справі закрите 24.04.2024. Розгляд справи по суті проводився 21.06.2024, 08.07.2024 та 29.10.2024.

29.10.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Костюченка П. О. про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом

Згідно з обліковою карткою Міністерства культури СРСР «Пам`ятники історії та культури СРСР (нерухомі) та Паспортом Міністерства культури СРСР «Пам`ятники історії та культури СРСР (нерухомі) у Чернігівській області, Куликівський район, Смолянська с/рада, с. Смолянка, за 2 км на південь від села знаходиться пам`ятка «Поселення «Смолянка-ІІ», датування пам`ятника ХІІ-сер. ХІІІ ст. н. е. За історичними відомостями поселення виникло у ХІІ ст. і існувало до середини ХІІІ ст., коли, напевно, було знищене під час монголо-татарської навали. Відкрите у 1960 р. Е. О. Симоновичем, обстежене в 1989 р. ОСОБА_4 , звіт зберігається в НА ІА АН України, знахідки у Чернігівському історичному музеї. За описом поселення розташоване на правому березі р. Смолянка, займає мис, утворений впадінням в річку невеликого ярка. Культурний шар товщиною 0,2 м, площа поселення 1,5 га. Підйомний матеріал складає давноруська кераміка ХІІ-ХІІІ ст.ст. Територія поселення розорюється, стан пам`ятника археології середній, категорія охорони місцева, границі охоронної зони - 100 м від межі поширення культурного шару. Облікова картка та паспорт датовані 02.09.1992 (а.с. 34-37 т. 1).

Згідно з Рішенням виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів від 17 листопада 1980 року № 551 взято під державну охорону пам`ятники археології, історії та культури, які розташовані на території області, згідно з додатком (а.с. 38 т. 1).

За додатком до згаданого рішення під № 115 значиться пам`ятка «Поселення епохи бронзи (ІІ тис. до н. е.), поселення епохи Древньої Русі с. Смолянка, Куликівського району. У додатку до рішенні облради зазначено, що пам`ятки підлягають паспортизації (а.с. 39-40 т. 1).

Наказом Департаменту культури і туризму, національностей і релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 10.10.2017 № 350 «Про впорядкування обліку об`єктів культурної спадщини» затверджений Перелік пам`яток археології Куликівського району Чернігівської області (зі змінами та доповненнями), що рекомендуються до занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України). У вказаному переліку за № 30 значиться Поселення «Смолянка ІІ», номер пам`ятки 3623 ЧР, площа 4,47 га (а.с. 41-45 т. 1).

На підставі наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 № 45 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» Київською обласною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області з урахуванням Перспективного плану формування території Чернігівської області, затвердженого розпорядженням КМУ від 12 серпня 2015 № 899 (в редакції розпорядження КМУ від 1 лютого 2017 № 57-р) із змінами, внесеними згідно з розпорядженням КМУ № 555-р від 09.08.2017).

У пояснювальній записці до технічної документації зазначено, що точність відображення прийнятої облікової одиниці площі, гранична похибка поворотних точок меж земельних ділянок відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі не перевищує 0,5 м, площі земельних ділянок визначені до 0,0001 га з урахуванням граничної похибки масштабу плану у разі, коли координати поворотної точки межі визначаються до 0,01 метра (а.с. 53 т.1).

У додатку № 1 до вказаної технічної документації значаться 17 земельних ділянок, серед них земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 5,9032 га (а.с. 56 т. 1).

Окремо у технічній документації зазначено, що відповідно до даних за результатами проведення польових робіт в натурі (на місцевості) встановлено наявність в межах об`єкта інвентаризації обмежень (обтяжень), які передбачені згідно Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок, затверджених наказом Держкомзему від 29.12.2008 № 643 у відповідності до додатку 6 Порядку ведення ДЗК, затвердженого Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012, із 17 земельних ділянок такі обмеження (обтяження) мають 8 ділянок, з них ділянка № НОМЕР_1 площею 5,9032 га, як охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини (а.с. 53 т. 1). Однак, за категорією ця земельна ділянка віднесена до земель сільськогосподарського призначення (а.с. 65 зворот, т. 1).

Ділянка № 7 площею 5,9032 га згідно з кадастровим планом отримала кадастровий номер :02:002:1506, та прив`язана до державної геодезичної мережі (а.с. 68-69 т. 1).

Ділянка з кадастровим номером :02:002:1506, площею 5,9032 га внесена до поземельної книги Відділу у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, має кадастровий план так поворотні точки (а.с. 85-97 т. 1).

Згідно з актом перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної зони, санітарно-захисник зон і зон особливого режиму використання за їх наявності та актом прийому-передачі межових знаків на збереження, у 2018 році були визначені межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га, межові знаки передані на зберігання Головному управлінню Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с. 70-72 т. 1).

Відомості щодо розташування у межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 пам`ятки археології місцевого значення: «Смолянка ІІ», охоронний № 3623, підтверджуються графічною частиною (плану) проекту роздержавлення земель КСП « 40-річчя Жовтня» с. Смолянка Куликівського району Чернігівської області, де територія археологічної пам`ятки по контуру позначена червоними косими лініями. Під № 5 на карті позначена пам`ятка археології місцевого значення «Смолянка ІІ», яке дійсно знаходиться на правому березі річки на виступі у русло річки, схожому на мис та має округлу форму (а.с. 79-80 т. 1).

Відповідно до Довідки до технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від 25.05.2018 № 136-П, Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації повідомив Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, що, серед інших, на земельній ділянці № 7 площею 5,9032 га розташована пам`ятка археології місцевого значення Поселення «Смолянка ІІ» ХІІ-ХІІІ ст. Технічну документацію Департамент погодив за умови упродовж місяця з моменту отримання правовстановлюючих документів на земельні ділянки укладення охоронних договорів на пам`ятки археології, у тому числі і на «Смолянка ІІ» (а.с. 81 т. 1).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 29.05.2018 № 25-3815/14-18-сг затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області загальною площею 327,9418 га (а.с. 78 зв. т. 1).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 29.05.2018 № 25-3815/14-18-сг передані Олишівський селищній раді Чернігівського району Чернігівської області у комунальну власність Олишівської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1374,5720 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Олишівської селищної об`єднаної територіальної громади згідно з актом приймання-передачі земельних ділянок. У акті приймання передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із держаної в комунальну власність від 05.06.2018 зазначено, що цей акт разом із вказаний наказом та додатком є підставою для державної реєстрації права комунальної власності. У додатку до акту приймання-передачі зазначені 65 земельних ділянок, у тому числі і земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га, з яких, як зазначено у додатку, 3,6434 га - охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини (а.с. 82, 83-84 т. 1).

Олишівська селищна рада рішенням сесії від 18.12.2020 № 43-2/УІІІ надала дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,0932 га в оренду терміном на 10 років для городництва, а рішенням від 20.04.2021 № 168-7/VІІІ затвердила проект землеустрою та передала терміном на 10 років ОСОБА_1 земельну ділянку для городництва площею 5,9032 га кадастровий номер :02:002:1506 в оренду (а.с. 102,103 т.1).

21.04.2021 уповноважена особа Олишівської селищної ради в особі селищного голови ОСОБА_6 орендодавець, та ОСОБА_1 уклали договір оренди землі, об`єктом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га строком на 10 років, з земель сільськогосподарського призначення для городництва. У п. 23 цього договору зазначено, що наявні обмеження (обтяження) земельних ділянок не зареєстровані (а.с. 104-107 т. 1).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру з прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Олишівської селищної ради Чернігівської області Комовою Ю. М. 10.09.2019 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га за Олишівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227, номер відомостей про речове право - 33236389).

20.05.2021 державним реєстратором Сосницької селищної ради Сосницького району Чернігівської області Кузьович Н. І. зареєстровано право оренди цієї земельної ділянки, суб`єкт речового права ОСОБА_1 (а.с. 110-111 т. 1).

09.06.2021 Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту в особі начальника відділу Мірошниченко Т. В. та ОСОБА_1 уклали охоронний договір на пам`ятку археологічної спадщини № 3623-Чр/04, за яким користувач бере на себе зобов`язання щодо охорони частини пам`ятки археології місцевого значення поселення «Смолянка ІІ» Х-ХІІІ, користувач зобов`язується, зокрема, використовувати частину пам`ятки археології поселення «Смолянка- ІІ», земельну ділянку площею 5,9032 га, виключно для городництва, здійснювати оранку на глибину не більше 0,2 м (а.с. 1-2 т. 2).

09.06.2021 був проведений технічний огляд археологічної пам`ятки. Як зазначено у акті огляду № 3623-Чр/04 він проведений начальником відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Загальний стан пам`ятки задовільний, площа ділянки 5,9032 га, розташована за межами села Смолянка, радіус установленої охоронної зони навкруги пам`ятки становить 100 м, однак обмір не проведений, охоронна зона не визначена. Згідно з умовами охорони пам`ятки «Смолянка ІІ» користувач зобов`язаний охороняти пам`ятку від руйнування і розкрадання, не допускати ніяких земляних робіт в межах охоронної зони та інше (а.с. 3-4 т. 2).

До охоронного договору доданий схем-план земельної ділянки (а.с. 5 т. 2).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га належить до категорії земель сільськогосподарського призначення та має обмеження у використанні: «Зона охорони пам`ятника культурної спадщини», строк обмеження-безстроково, підстава для виникнення обмеження - Закон України «Про охорону культурної спадщини» (а.с. 234-241 т. 1).

Директор приватного підприємства «ЕЛІТЗЕМ» Д. Бойко, який має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника, виданий Держаним агентством земельних ресурсів 03.01.2013 № 001323 на запит прокурора надав відповідь, що зіставивши схематичне позначення місця розташування пам`ятки поселення «Смолянка» на обліковій картці, паспорта на поселення, графічну частину проекту роздержавлення земель КСП «40-річчя Жовтня» та, використавши відомості з Державного земельного кадастру, встановлено, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га комунальної форми власності на території Чернігівського району (колишній Куликівський район Смолянська сільська рада) Чернігівської області розташована пам`ятка археології місцевого значення поселення «Смолянка ІІ2, охоронний номер 3623-Чр. План схема, додана спеціалістом до відповіді прокурору, дає можливість співставити контури земельної ділянки та місце її розташування на місцевості, зокрема прилеглість до річки та місце знаходження відносно річки та населеного пункту (а.с. 183-185 т. 2 ).

V. Оцінка Суду

Надані сторонами докази суд оцінює як достовірні та такі, що не можуть бути відхилені.

Право прокурора на звернення з даним позовом до суду перевірено судом при відкритті провадження у цивільній справі та учасниками справи не заперечувалось, оскільки ґрунтується на вимогах ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»: прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. З огляду на лист Чернігівської обласної військової адміністрації від 25.04.2023 № 50-75-1491ВИТХ23, згідно з яким облдержадміністрація не вбачає за собою права втручатися в діяльність органів і посадових осіб місцевого самоврядування, а також не може здійснювати перевірку правомірності дій Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с.115 т. 1), позивач не мав наміру самостійного звернення до контролюючих органів та до суду з приводу правомірності зміни власника та використання спірної земельної ділянки.

Учасниками справи також не заперечувався факт існування у с. Смолянка за 2 км на південь від села пам`ятки археології «Поселення «Смолянка-ІІ», датованого ХІІ-. ХІІІ ст. н. е.

Аргументи відповідачів проти позову полягають у тому, що сторона позивача не надала доказів накладення земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га на пам`ятку археології, дані про координати поворотних точок меж земельної ділянки, де знаходиться пам`ятка археології, не визначені, а у разі наявності накладення земельних ділянок або перетинання, сама земельна ділянка належить до охоронної зони пам`ятки, перебування якої у комунальній власності законом не виключається.

Суд не може погодитись з наведеними аргументами, оскільки наведеними вище матеріалами справи достовірно підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га співпадає з місцем знаходження пам`ятки археології «Поселення «Смолянка-ІІ», однак пам`ятка археології має меншу площу. Згідно з наданими документами з моменту відкриття пам`ятки у 1960 році та її документування у 1980 році чітко прослідковується, що опис місцезнаходження пам`ятки археології, геодезичні координати якої тоді не визначались, можливо через відсутність відповідного обладнання, співпадає з землевпорядною документацією, виготовленою у 2018 році, яка визначає прив`язку земельної ділянки до державної геодезичної мережі. Надані суду графічні матеріали дають можливість визначити, з урахування місцезнаходження річки, інших земельних ділянок, населеного пункту, обрисів поселення, що спірна земельна ділянка накладається на земельну ділянку, на якій розташована пам`ятка археології. Відмовляючи у призначенні у справі земельно-технічної експертизи за клопотанням сторони відповідача, суд виходив з того, що накладення земельних ділянок з достатньою повною підтверджено іншими наданими суду доказами, проведення такої експертизи лише за матеріалами справи є неінформативним, визначення геодезичних меж пам`ятки археології без залучення відповідних спеціалістів у галузях історії та археології неможливе. Окрім того, визначення координат поворотних точок меж земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, також призведене до скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506, зміни її цільового призначення та зміни її площі, що не є предметом розгляду у даній цивільній справі.

Слід зазначити, що до розгляду судом позову прокурора відповідачі, маючи доступ до Державного земельного кадастру з відомостями про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га має обмеження у використанні, маючи висновок Департаменту культури і туризму, національностей і релігій Чернігівської обласної державної адміністрації та укладаючи охоронний договір, не оспорювали, що на земельній ділянці :02:002:1506 знаходиться пам`ятка археології.

VI. Норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини та їх застосування

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. г ч. 2 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

З огляду на те, що спірна земельна ділянка перебуває за межами населеного пункту та належить до земель історико-культурного призначення, повноваженнями на розпорядження ділянкою, а також і на захист інтересів держави наділена Чернігівська ОД

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 78 ЗК України встановлено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За приписами ч.ч. 1, 3, 4, 9 статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки і набуття нею статусу об`єкта цивільних прав пов`язується законодавством з визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЗК України у редакції, чинній на 05.06.2018, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ст. 53 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Згідно зі ст. 54 ЗК України землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, об`єктів культурної всесвітньої спадщини, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, які надані та використовуються для потреб охорони культурної спадщини, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом.

Закон України «Про охорону культурної спадщини» № 1805-ІІІ регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь. Об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

За ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» №1805-ІІІ термін «пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка)» означає об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (не включення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; зони охорони пам`ятки, історико-культурного заповідника, історико-культурної заповідної території (далі - зони охорони) це встановлювані навколо території пам`ятки, історико-культурного заповідника, історико-культурної заповідної території охоронна зона, зона регулювання забудови, зона охоронюваного ландшафту, зона охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що археологічний об`єкт культурної спадщини це рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Пунктом 3 розділу Х «Прикінцеві положення» Закону №1805-ІІІ встановлено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Статтею 6 Закону УРСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури від 13.07.1978 №3600-IX (який діяв на день прийняття рішення про взяття на державний облік спірних пам`яток археології та їх паспортизацію, Закон №1805-ІІІ набув чинності 12.07.2000) до пам`яток археології віднесено городища, кургани, залишки стародавніх поселень, укріплень, виробництв, каналів, шляхів, стародавні місця поховань, кам`яні скульптури, наскальні зображення, старовинні предмети, ділянки історичного культурного шару стародавніх населених пунктів. Згідно зі ст. 8 цього Закону виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів у межах прав, наданих законом, забезпечують виявлення, облік, охорону і використання пам`яток історії та культури, що знаходяться на території Ради, залучають громадськість до проведення заходів по охороні, використанню і пропаганді цих пам`яток, організують шефство підприємств, установ, організацій над ними, забезпечують додержання законодавства про охорону і використання пам`яток історії та культури. Виконавчі комітети обласних Рад народних депутатів затверджують переліки пам`яток історії та культури місцевого значення (стаття 17), встановлюють зони їх охорони (стаття 29), а також вирішують інші питання в галузі охорони і використання пам`яток історії та культури, віднесені до їх відання.

Таким чином, «Поселення «Смолянка-ІІ» відповідно до законодавства, яке діяло як на час його виявлення, так і відповідно до діючого законодавства є пам`яткою археології, відповідно спірна земельна ділянка, під шаром ґрунту якої вона розміщена, є землями історико-культурного призначення.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Землі, на яких розташовані пам`ятки археології перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв

Стаття 34. Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачає, що землі, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Частина 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не потребує окремого тлумачення, оскільки містить однозначну вимогу про перебування землі, на якій розташовані пам`ятки археології у державній власності.

Окрім того, Закон України «Про охорону культурної спадщини», який набув чинності 12.07.2000, є спеціальним нормативним актом по відношенню до Земельного кодексу України (набув чинності 01.01.2002), а відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення спеціального нормативно-правового акту, Закону №1805-ІІІ.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 927/1206/21, постанова від 12 березня 2024 року у аналогічній справі, згідно з якою Велика Палата Верховного Суду враховує, що пам`ятки археології зазвичай знаходяться безпосередньо у глибині земної поверхні, в зв`язку з чим нерозривно пов`язані з земельними ділянками, на яких вони розташовані. Правовий режим земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології не має відрізнятися від правового режиму самої пам`ятки, яка згідно з Законом України «Про охорону культурної спадщини» не може перебувати в приватній чи комунальній власності. Статтею 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» гарантовано право державної власності на пам`ятки археології. Відчуження з державної власності земельної ділянки, на якій розташовані пам`ятки археології, фактично унеможливлює здійснення державою права користування та розпорядження цими пам`ятками археології у зв`язку з невіддільністю пам`ятки археології від земельної ділянки, на якій вона розташована. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, земельна ділянка є такою, на якій розташовані пам`ятки археології. Як результат, ця земельна ділянка передана з державної власності протиправно. У зазначеній постанові також сказано, що стаття 54 ЗК України врегульовує правовий режим усіх ділянок такої категорії земель, як землі історико-культурного призначення незалежно від виду пам`яток, які на них розташовані (пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби). Натомість приписи частини шостої статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» стосуються окремої підкатегорії із категорії земель історико-культурного призначення, а саме земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології та запроваджують особливий правовий режим такої підкатегорії земель історико-культурного призначення, а також передбачають щодо них особливу охорону з боку держави.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 29.05.2018 № 25-3815/14-18-сг про передачу Олишівський селищній раді Чернігівського району Чернігівської області у комунальну власність Олишівської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1374,5720 га, в частині передачі у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га, не відповідав чинному законодавству.

Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації помилково погодив технічну документацію щодо передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність за умови укладення охоронних договорів на пам`ятки археології, у тому числі і на «Смолянка ІІ», довідка від 25.05.2018 № 136-П.

Державний реєстратор Олишівської селищної ради Чернігівської області Комова Ю. М. 10.09.2019 при реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506, площею 5,9032 га за Олишівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на зазначені порушення уваги не звернула.

Олишівська селищна рада надала дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,0932 га в оренду терміном на 10 років для городництва та затвердила проект землеустрою, виконуючи Наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 29.05.2018 № 25-3815/14-18-сг, однак діяла з порушенням чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_1 вимушений нести тягар виправлення допущеної в минулому помилки державних органів, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 150 ЗК України землі історико-культурного призначення відносяться до особливо цінних земель.

Виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (ст. 96 ЗК України), на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 29.05.2018 № 25-3815/14-18-сг про передачу Олишівський селищній раді Чернігівського району Чернігівської області у комунальну власність Олишівської селищної об`єднаної територіальної громади земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1374,5720 га є одноразовим актом та вичерпав свою дію. Аналогічний статус мають і рішення Олишівської селищної ради від 18.12.2020 та 20.04.2021.

Відомості про цільове призначення спірної земельної ділянки не впливають на правовий режим ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, оскільки, за законом, такий правовий режим пов`язаний із фактом перебування на ділянці пам`ятки археології. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16, зазначивши, що земельна ділянка належить до земель історико-культурного призначення за фактом знаходження на ній споруди (будівлі), яка є пам`яткою архітектури. Неприйняття міською радою рішення про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки та приведення його у відповідність до дійсного призначення не впливає на правовий режим цієї земельної ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, оскільки, за законом, такий правовий режим пов`язаний з фактом знаходження на ній споруди (будівлі), яка є пам`яткою архітектури, а не рішенням органу місцевого самоврядування.

За таких обставин наявність у наданих суду документах відомостей, що спірна земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення, «зони охорони пам`ятника культурної спадщини», «охоронної зони навколо об`єкту культурної спадщини» висновків суду не скасовують і цільове призначення земельної ділянки не змінюють.

Згідно з п. 1 ч 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права комунальної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю територіальною громадою, яка протиправно його набула у комунальну власність є перешкодою для реалізації державою речових прав на зазначений об`єкт.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому, дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, у розумінні положень наведеної норми судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав є належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи.

Статтею 3 Закону України «Про державний земельний кадастр» закріплено основні принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, зокрема, принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі. За наведених обставин, подальша наявність відомостей щодо прав на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей.

Визначені законом підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки не надають можливості усунути порушення прав позивача, яке виникло внаслідок встановлених судом обставин, оскільки у чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування протиправного запису, який порушує його права. Відтак, ефективним засобом захисту прав позивача є саме скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі №924/504/20 від 31.01.2023).

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 114 Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Наявність державної реєстрації такої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує права держави, оскільки унеможливлює розпорядження вказаною земельною ділянкою, з огляду на що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1507 підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Враховуючи викладене, для забезпечення державі реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки необхідно усунути перешкоди в користуванні нею шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з припиненням речових прав територіальної громади в особі Олишівської селищної ради на спірну ділянку, відомості про яку містяться у Державному земельному кадастрі.

При цьому, скасування реєстрації земельної ділянки з припиненням прав Олишівської селищної ради на неї є ефективним способом захисту порушених прав держави, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника та цільового призначення земельних ділянок.

Суд зазначає, що після повернення земельної ділянки державі, скасування державної реєстрації земельної ділянки призведе до припинення її існування як об`єкта цивільних прав, який було сформовано незаконно, з огляду на неправомірне включення до її складу земель історико-культурного призначення.

Водночас, припинення існування такого об`єкта цивільних прав надасть позивачу безперешкодну можливість оформити земельну ділянку, як новий об`єкт цивільних прав у межах території пам`ятки археології, без необхідності додаткового звернення із позовом до суду.

Позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 26.04.2021 між Олишівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області та ОСОБА_1 та скасування держаної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га за ОСОБА_1 є похідними від вимоги прокурора про усунення перешкод для держави у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, на якій знаходиться пам`ятка археології, і, відповідно підлягають задоволенню, оскільки земельна ділянка підлягає поверненню державі, як така, що вибула з державної власності без передбачених законом підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьої, п`ятою, шостою ст. 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що судам необхідно враховувати що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства; відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом визнання угоди недійсною (п. «в» ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Враховуючи як встановлено вище, що спірна земельна ділянки, яка була передана в оренду за договором належить до державної власності та вибула з державної власності поза волею власника, власник такої земельної ділянки має право вимагати усунення порушень його прав на такій земельній ділянці, зокрема і шляхом визнання недійсним договору оренди такої земельної ділянки, який був укладені іншими особами, тобто без фактичного волевиявлення власника земельної ділянки та за відсутності у особи, яка вчинила такий правочин, прав на розпорядження такою земельною ділянкою.

В контексті вказаного те, що відповідно до умов договору оренди орендар використовує спірну земельну ділянку, проте жодного порушення режиму її використання зафіксовано не було, шкоди від такого використання жодній особі не заподіяно, на вирішення спору не впливає та не спростовує відсутність волевиявлення власника земельної ділянки на передачу її в оренду.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або для контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Стосовно земель історико-культурного призначення установлено пріоритет права власності Українського народу, державної власності над приватною, тобто законно набути права комунальної власності на земельні ділянки відповідних характеристик, розміру і територіального розташування із земель державної власності не могла жодна юридична чи фізична особа, у тому числі і відповідач - Олишівська селищна рада.

Повернення у власність держави спірної земельної ділянки має легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом землі.

Суспільний інтерес у поверненні спірних земельних ділянок у власність держави спрямований на задоволення соціальної потреби у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права на землі історико-культурного призначення, недопущення зміни цільового призначення таких земель та їх передання у приватну власність.

Положеннями ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги прокурора, суд визнає втручання у право власності особи, зокрема і у право оренди земельної ділянки виправданим.

Щодо розмежування пам`ятки археології та охоронної зони пам`ятника культурної спадщини суд вважає за необхідне зазначити, що межі та режими використання зон охорони пам`яток визначає спеціально опрацьована науково-проєктна документація на основі історико-архітектурного опорного плану. Ці межі й режими затверджує центральний або місцевий орган охорони культурної спадщини (залежно від категорії пам`ятки). У межах зон охорони пам`яток заборонено проводити містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини. За відсутності науково-проєктної документації і неможливості за наявними документами встановити зону охорони пам`ятки та зону охорони археологічного культурного шару, пам`ятка археології та виключне право держави на спірну земельну ділянку однаково підлягає судовому захисту, а подальше нецільове використання земельної ділянки може призвести до невідновної втрати археологічного культурного шару.

Перебування у комунальній власності земельної ділянки, на якій знаходиться пам`ятка археології, позбавляє державу правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі державної власності. Повернення у власність держави спірної земельної ділянки має легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом землі.

Суспільний інтерес у поверненні спірної земельної ділянки у власність держави спрямований на задоволення соціальної потреби у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права на землі історико-культурного призначення, недопущення зміни цільового призначення таких земель та їх передання у приватну власність.

VII Судові витрати

Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 10736 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1835 від 27.07.2023 (а.с. 1, т. 1), інші підтверджені судові витрати відсутні.

З огляду на зазначене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5368 грн з кожного.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача - Департамент культури і туризму, національностей і релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 26.04.2021 між Олишівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області та ОСОБА_1 .

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га за Олишівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області з припиненням за Олишівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га за ОСОБА_1 з припиненням за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га.

Олишівській селищній раді Чернігівського району Чернігівської області повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1506 площею 5,9032 га державі в особі Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації.

Стягнути з Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (; місцезнаходження: вул. Чернігівська, 3, селище Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область) на користь Чернігівської обласної прокуратури (, місцезнаходження: вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів) 5 368,00 грн судового збору.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (, місцезнаходження: вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів) 5 368,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ПОЗИВАЧ: Чернігівська обласна державна (військова) адміністрація, , місцезнаходження: вул. Шевченка, 7, м. Чернігів.

Керівник Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області, , місцезнаходження: вул. Є. Лоскота, 1, селище Козелець, Чернігівський район, Чернігівська область.

ВІДПОВІДАЧ 1: Олишівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: вул. Чернігівська, 3, селище Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область.

ВІДПОВІДАЧ 2: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

ТРЕТЯ ОСОБА: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, , місцезнаходження: вул. П`ятницька, 11-А, м. Чернігів.

ТРЕТЯ ОСОБА: Департамент культури і туризму, національностей та релігій, , місцезнаходження: вул. Коцюбинського, 70, м. Чернігів.

Повний текст рішення складено 08.11.2024

Суддя Н. Ю. Рубаненко