Справа №442/5551/24
Провадження №2/442/1384/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №442/5551/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права спільної часткової власності,

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати, ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , належна їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 28.05.1996. За життя мати заповіт не складала, тому позивач, її син ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, 18 квітня 2024 року я звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Кекіс Г.С. із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, на підставі якої нотаірус завела спадкову справу №16/2024. Після вивчення документів нотаріус з`ясувала, що відсутній правовстановлюючий документ, який б підтверджував право власності матері на частки у праві власності, на квартиру АДРЕСА_1 . Також нотаріус звернула увагу на різницю імені матері у його свідоцтві про народження, де мати зазначена як « ОСОБА_2 » та свідоцтві про її смерть, де мати вказана як « ОСОБА_2 ».? У зв`язку із наведеним нотаріус 25 червня 2024 року письмово повідомила про неможливість видати Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері та рекомендувала звернутися до суду.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Призначено підготовче судове засідання на 04.09.2024.

Ухвалою від 04.09.2024 постановлено витребувати у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Кекіс Галини Степанівни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підготовче судове засідання відкладено на 23.09.2024.

23.09.2024 від приватного нотаріуса надійшла копія вказаної спадкової справи.

23.09.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 03.10.2024.

Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутності та підтримання позову.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, з приводу вирішення справи поклався на думку суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , в якому зазначено, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Стебник.

У Свідоцтві про народження ОСОБА_1 мати останнього вказана як ОСОБА_2 . Місце реєстрації актового запису - Стебницька селищна рада.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 28.05.1996, виданого Бюро по приватизації житла при Стебницькій міській раді, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно з відповіддю старости м.Стебник Т.Городинського від 30.10.2023 №277, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 „ на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, усі інші анкетні дані узгоджуються, а тому суд вважає такі розбіжності є граматичними помилками в прізвищі матері заявника.

Таким чином судом встановлено, що померла ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , вказані неточності в написанні прізвищ не дають можливості заявнику скористатися своїм правом на реалізацію особистих майнових та немайнових прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження і особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 цієї ста передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для виникнення у нього можливості для реалізації особистих майнових та немайнових прав.

При таких обставинах суд вважає, що задоволення позову в частині встановлення юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визнання права власності суд зазначає наступне.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на належній їй частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 28.05.1996, виданим Бюро по приватизації житла при Стебницькій міській раді.

Встановлено, що 07.10.1999 між ОСОБА_1 та співвласниками квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, у відповідності до якого відбувся перехід права власності на 11/50 ід.частки квартири АДРЕСА_4 .

Внаслідок відчуження частини квартири змінилася загальна площа квартири АДРЕСА_5 з 54,1кв.м на 42,4кв.м, а загальна площа квартири АДРЕСА_6 змінилася з 31,5 кв.м на 43,2 кв.м.

Згідно з рішенням виконкому Стебницької міської ради №49 від 14.03.2002 було вирішено:

1.Рахувати квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 43,2 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, спільною сумісною власністю гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5

2. Рахувати квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,2кв.м, житловою площею 27,4кв.м, спільною сумісною власністю гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 .

Згідно з даним рішенням зобов`язано Дрогобицьке державне МЕТІ та ЕО оформити та видати свідоцтво про право спільної сумісної власності власникам на вказані квартири.

На підставі вищевказаного рішення виконкому Стебницької міської ради, власники квартири АДРЕСА_6 оформили та зареєстрували своє право спільної сумісної власності, що підтверджується довідкою КП ЛОР «ДМБТІ та ЕО» від 09.05.2024 за №1036.

Також органом інвентаризації повідомлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не зверталися за оформленням права власності і не отримали свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_5 з новими технічними характеристиками.

Як зазначено у даній довідці, на даний час 39/50 ід.част. квартири АДРЕСА_1 відповідає квартирі АДРЕСА_5 , як окремому об`єкту нерухомого майна, а саме: загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м, що підтверджується технічним паспортом №6173/1 від 03.05.2024.

За життя померла заповіту не склала, а тому спадкоємцем вищевказаного майна за законом є її син ОСОБА_1 , оскільки відповідно до Довідки старости м.Стебник Т.Городинського від 30.10.2023 №277, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Позивач звернувшись нотаріуса отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті.

Згідно з положеннями ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні - немає.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що за життя ОСОБА_2 заповіту не склала, позивач є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно померлої. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Однак, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через ненадання спадкоємцем оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане майно, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірне майно в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,, ст.ст. 11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,4 кв.м, житловою площею - 27,4 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.10.2024.

Суддя О.Б. Нагірна