Справа № 296/6174/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Драча Ю.І.

з участю секретаря Дальянської В.Ю.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Соломонюка Святослава Анатолійовича звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_5 .

Заява обгурнтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували тривалий час у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_5 , при реєстрації народження запис про батька був зроблений зі слів матері, проте ОСОБА_4 визнавав себе батьком дитини , жив разом з ними майже до чотирирічного віку дитини, приймав участь у вихованні дитини та її забезпеченні. Через деякий час фактичні шлюбні відносини були припинені, однак вказаний факт не вплинув на його ставлення до сина. Батько періодично приїздив в гості, спілкувався з сином телефоном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Тому, для реалізації права на спадкування заявниця змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 .

Ухвалою судді від 09.07.2024року у справі відкрито окреме провадження і призначено до судового розгляду.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ній.

Заінтересовані особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися.

Від представника заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що знає заявника, її сина та померлого ОСОБА_4 . Вказала, що вони досить тривалий час проживали разом, приходили до неї в гості, а згодом ОСОБА_7 поїхав в ОСОБА_8 на роботу. Померлий ставився до дитини як до сина.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що знає заявника, її сина та померлого ОСОБА_4 з 2013 року, оскільки разом відпочивали, вказала, що померлий ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_10 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що знає заявника, її сина та померлого ОСОБА_4 , оскільки проводили разом час сім`ями, чула як дитина називала померлого ОСОБА_12 татом, а він звертався до дитини син.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 . У графі «батько» вказано « ОСОБА_13 », мати « ОСОБА_1 » (а.с.6).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька був здійснений зі слів матері (а.с. 7).

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями125,130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 11.10.2024 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 34-35).

Відповідно до ч. 1, 2 ст.128СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Таким чином судом встановлено, що на час народження ОСОБА_5 його батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері.

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Таким чином, розрізняється порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.89, 229, 265,293, 315,319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в місті Житомирі (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 3012 від 18.10.2012).

Внести зміни в актовий запис № 3012 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 18.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, зазначивши в графі «Відомості про батька» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Ю. І. Драч