МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2024 р. Справа №370/1987/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Дементьєвої Юлії Сергіївни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивачка), в особі представника, адвоката Дементьєвої Ю.С., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 20 серпня 2010 року між нею та відповідачем, громадянином Республіки Ліван ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №413 від 20.08.2010. Під час шлюбу у позивачки та відповідача народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказує позивачка, 2019 року між подружжям фактично припинені всі шлюбні відносини, однією сім?єю весь цей час не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть, втрачені всі фізичні та духовні зв?язки між ними. Шлюб позивача з відповідачем виявився невдалим, їх родина не склалась через небажання розуміти та поважати одне одного через різні розуміння і погляди на родину та відношення у ній. У зв?язку з чим у сім?ї склалась психологічно некомфортна обстановка, яка призвела до розладу у їх відносинах. Вищевикладені обставини призвели до того, що подружжя віддалились один від одного, стали чужими людьми, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки у зв?язку з чим остання наполягає на його розірванні.

Тож, позивачка просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 20 серпня 2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №413 від 20.08.2010. Після розірвання шлюбу змінити прізвище позивачки « ОСОБА_4 » на прізвище до реєстрації шлюбу - « ОСОБА_5 ».

Ухвалою суду від 09.07.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.19).

Копія ухвали суду від 09.07.2024 року та позовна заява з додатками були надіслані відповідачу за його останньою відомою адресою місця проживання, вказаною у позовній заяві (а.с.2, 7), проте поштове відправлення №393 (а.с.25) повернулося до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, зважаючи на те, що адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_6 , вжитими судом заходами не вдалось встановити (а.с.17-18), то відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.20), повідомлення розміщене на сайті 03.09.2024 року (а.с.21-23), а тому з цієї дати особа вважається повідомленою про час і місце розгляду справи.

Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 20.08.2010 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис №413. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_4 » та дружини « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 20.08.2010 (а.с.9).

Від шлюбу, сторони у справі, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією офіційного перекладу з арабської мови на українську мову свідоцтва про народження, виконаного присяжним перекладачем ОСОБА_8 при Посольстві України в Лівані (а.с.11).

Відповідно до копії довідки про реєстрацію особи громадянином України 6167/19-530-015 від 26.03.2012, виданої послом України в Ліванській Республіці, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований громадянином України (а.с.10).

Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що з 2019 року між подружжям фактично припинені всі шлюбні відносини, однією сім?єю весь цей час не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть, втрачені всі фізичні та духовні зв?язки між ними. Шлюб виявився невдалим, їх родина не склалась через небажання розуміти та поважати одне одного через різні розуміння і погляди на родину та відношення у ній. У зв?язку з чим у сім?ї склалась психологічно некомфортна обстановка, яка призвела до розладу у їх відносинах. Вищевикладені обставини призвели до того, що подружжя віддалились один від одного, стали чужими людьми, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки у зв?язку з чим остання наполягає на його розірванні.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України.

Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянином Респібліки Ліван ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 20 серпня 2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №413 від 20.08.2010.

Змінити прізвище позивачки « ОСОБА_4 » на прізвище до реєстрації шлюбу - « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2024 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Косенко