УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 235/2213/23

провадження № 61 -11065ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік 0. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Легезіна Олексія Геннадійовича на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2024 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересована особа - ОСОБА_1 , та

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із заявою, заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа.

Заявник вказував, що рішенням Будьоннівського райсуду м. Донецька

від 12 березня 2012 року в справі №2/504/337/2012 задоволені вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість: за строковим кредитом в розмірі 92 740,00 дол. США, за простроченим кредитом -

15 120,00 дол. США, за нарахованими відсотками - 1 118,14 дол. США, за простроченими процентами - 38 048,03 дол. США, пеню - 221 767,41 грн, штраф - 37 450,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 823,00 грн.

На виконання вказаного рішення банком був отриманий та 29 жовтня 2012 року пред`явлений до виконання виконавчий лист.

Згідно з відповіддю Будьоннівського районного відділу Державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції в м. Донецьку (далі - РВ ДВС) виконавчий лист № 2/504/337, виданий 24 вересня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитної заборгованості за рішенням суду від 12 березня 2012 року повернуто стягувачу.

До часу звернення з цією заявою до суду жодних процесуальних документів, зокрема постанови про повернення виконавчого листа та оригіналу виконавчого листа, на адресу ПАТ АБ «Укргазбанк» не надходило.

У зв`язку з початком активних бойових дій в м. Донецьку, обласна дирекція

ПАТ АБ «Укргазбанк» припинила свою діяльність на території міста.

Оскільки зазначене свідчить про фактичну втрату матеріалів виконавчого провадження та оригіналу виконавчого документу, банк просив видати дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 12 березня 2012 року в справі № 2/504/337/2012 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

26 січня 2024 року ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області відмовлено в задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк».

02 липня 2024 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення, ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

У серпні 2024 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Легезін О. Г. через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

У касаційній скарзі наведені доводи стосовно оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України (суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду).

Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суд неправильно застосував висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі № 901/2027/13, від 18 червня 2019 року в справі № 910/10196/15, суди належним чином не дослідили те, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання, а, отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів виснувала про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Згідно із статтею 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений в постанові від 21 серпня 2019 року в справі

№ 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), та зазначила, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах установленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив й суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року в справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) визначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувана та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постановах від 09 жовтня

2019 року в справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року в справі

№ 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року в справі № 2-162/12 (провадження

№ 61-14111св20).

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2021 року частково відновлено втрачене провадження в цивільній справі № 2/504/337/2012 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за строковим кредитом в розмірі

92 740,00 дол. США, за простроченим кредитом - 15 120,00 дол. США, за нарахованими відсотками - 1 118,14 дол. США, за простроченими процентами -

38 048,03 дол. США, пені - 221 767,41 грн, штрафу - 37 450,00 грн, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 823,00 грн.

Згідно з листом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 грудня 2017 року № 1447-2380 за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Будьоннівському РВ ДВС перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа

від 24 вересня 2012 року № 2/504/337 виданого Будьоннівським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в розмірі 147 350,82 дол. США та 259 217,41 грн.

Оскільки приміщення, матеріально-технічна база та документація Будьоннівського РВ ДВС були захоплені в результаті проведення активної фази Антитерористичної операції, заявник вважав, що вищезазначений документ втрачено.

Отже, підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа зазначена його втрата.

Судами встановлено, що станом на 20 грудня 2017 року виконавчий лист

№ 2/504/337 було повернуто стягувану і з того часу в провадженні виконавчої служби він не перебував і не перебуває. Матеріали справи не містили інформації щодо дати видачі виконавчого листа, проте матеріали справи свідчать, що виконавчий лист був виданий до 2017 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року

№ 1404-VIII «Про виконавче провадження», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Починаючи з грудня 2017 року, з дня отримання відповіді Державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувану і про факт його відсутності у виконавчій службі, ПАТ АБ «Укргазбанк» не вжив всіх належних заходів щодо встановлення місцезнаходження виконавчого листа та повторного пред`явлення його до виконання.

З грудня 2017 року банку було достеменно відомо про завершення виконавчого провадження № НОМЕР_1, однак у подальшому протягом майже семи років він не звертався з заявою про видачу йому дубліката виконавчого листа.

За змістом положень статті 22 Закону України «Про виконавче провадження»

№ 606-XIV, в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення та відкриття виконавчих проваджень (втратив чинність у зв`язку з набранням чинності нового Закону України «Про виконавче провадження № 1404-VIII 05 жовтня 2016 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення та відкриття виконавчих проваджень, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

За змістом положень частини п`ятої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення та відкриття виконавчих проваджень повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Суди встановили відсутність у матеріалах справи доказів повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа, тобто переривання строку давності пред`явленням виконавчого листа до виконання та поновлення перебігу цього строку.

Також встановлено, що 25 січня 2021 року частково відновлено втрачене судове провадження.

З клопотанням про видачу дубліката виконавчого листа ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду 24 жовтня 2023 року, тобто після спливу двох років і дев`яти місяців після часткового відновлення втраченого судового провадження та майже через сім років після того, як стягувану стало відомо від державної виконавчої служби (у грудні 2017 року) про втрату виконавчого документа.

Отже, з огляду на те, що дублікат виконавчого документа може бути виданий лише в разі звернення з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення такого документа до виконання, слід визнати правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у видачі виконавчого листа.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» є необґрунтованою, правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Твердження заявника про застосування судами норм права без урахування правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі

№ 901/2027/13, від 18 червня 2019 року в справі № 910/10196/15, не заслуговують на увагу, оскільки висновки в цій справі не суперечать правовим висновкам у зазначених справах, у наведених заявником справах встановлені інші, відмінні від цієї справи, обставини.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Легезіна Олексія Геннадійовича на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2024 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересована особа - ОСОБА_1 .

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська