ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6134/24
провадження № 2/753/5107/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гусак О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у березні 2024 року позивач ТОВ "Столичний Комфорт" звернулось з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, за період з 1 листопада 2021 року по 29 лютого 2024 року у розмірі 20 230,85 грн., яка складається із суми боргу за спожиті комунальні послуги 14 162,54 грн, втрати від інфляції у розмірі 5 077,90 грн. та 3% річних у розмірі 990,41 грн. Просить вирішити питання про стягнення судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ТОВ "Столичний Комфорт" є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_2 , згідно договору №20/10-О/3-4 від 20 жовтня 2020 року на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків та акту приймання передачі житлового будинку для утримання та експлуатаційного обслуговування.

Відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує за них, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

3 травня 2024 року до суду надійшов відзив, надісланий представником відповідача ОСОБА_2 , яка просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вказала про те, що зміст приєднаних в якості доказів до позовної заяви документів не містить інформації про те, що між позивачем та відповідачем взагалі існує/існують укладений/і договір/и про надання житлово-комунальних послуг. Вказаний договір у додатках відсутній та позовна заява не містить жодного речення про укладення (існування) даного договору. До позовної заяви не приєднано доказів про затвердження в установленому законом порядку тарифів на заявлені в позовній заяві житлово-комунальні послуги.

7 червня 2024 року ухвалою суду відмовлено представнику відповідача у здоволенні клопотань про розгляд справи з викликом сторін в судовому засіданні та витребуванні доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Столичний комфорт» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_2 на підставі договору на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків, акту приймання передачі та статуту.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу № 795 від 29 червня 2021 року, про що свідчить довідка з реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 березня 2024 року. Зазначені обставини визнаються відповідачем.

Позивач стверджує, що відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує за них, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що надані позивачем докази боргу є неналежними, зміст приєднаних в якості доказів до позовної заяви документів не містить інформації про те, що між позивачем та відповідачем взагалі існує/існують укладений/і договір/и про надання житлово-комунальних послуг, крім того до позовної заяви не приєднано доказів про затвердження в установленому законом порядку тарифів на заявлені в позовній заяві житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, Закон встановлює презумпцію власника майна нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані із зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей, тощо.

Положеннями ст.ст. 156,162 ЖК України закріплено, що власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 8 жовтня 1992 року, зі змінами та доповненнями, власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

За наданими доказами вбачається, що ТОВ «Столичний комфорт» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_3 , належної відповідачу.

Факт надання послуг за вказаною адресою підтверджується договором №20/10-О/3-4 від 20 жовтня 2020 року на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків, актом приймання передачі житлового будинку для утримання та експлуатаційного обслуговування, статутом.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відтак, оскільки позивач забезпечує кваліфіковане утримання, поточний ремонт та технічне експлуатаційне обслуговування будинку АДРЕСА_2 , їх інженерне обладнання, внутрішньобудинкові системи (мережі) та внутрішньомайданчикові мережі теплопостачання, зливової каналізації, відводів водопроводу, належного санітарного стану прибудинкової території, відповідач зобов`язаний сплачувати за надані житлово-комунальні послуги не залежно від проживання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості борг відповідача за житлово-комунальні послуги з 1 листопада 2021 року по 29 лютого 2024 року становить 20 230,85 грн., яка складається із суми боргу за спожиті комунальні послуги 14 162,54 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 077,90 грн. та 3% річних у розмірі 990,41 грн.

Разом з тим таким розрахунок суд не повністю погоджується.

Позивач просить стягнути заборгованість за період з 1 листопада 2021 року по 29 лютого 2024 року у розмірі 14 162,54 грн.

В цій частині суд погоджується із розрахунком позивача.

Разом із тим, позивач нараховував інфляційні втрати та 3 % річних за загальну суму заборгованості за період з 1 листопада 2021 року 29 лютого 2024 року.

Однак відповідно до постанови КБУ від 5 березня 2022 року № 206, якою затверджено "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонялось нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються.

Разом з тим, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги, у випадку прострочення сплати коштів, поновлено на підставі постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, тобто такі нарахування проводяться з 31 грудня 2023 року.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за період з 1 березня 2021 по 24 лютого 2022 року згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку станом на лютий 2022 року становила 2 829,94 грн.

На цю суму і за цей період підлягає стягненню 3% річних та інфляційних втрати.

Відтак підлягає стягненню з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуг, за період з 1 березня 2021 року по 8 березня 2024 року у розмірі 14 162,54 грн, та за період 1 березня 2021 по 24 лютого 2022 року (які нараховуються на суму 2829,94 грн) інфляційні втрати у розмірі 301,92 грн та 3 % річних у розмірі 83,97 грн, загальна сума, яка підлягає стягненню становить 14 548, 43 грн.

За таких умов, позов підлягає задоволенню частково.

Інші доводи відповідача не спростовують відповідність вимог позивача щодо предмету спору та їх обгрунтування, поданих з дотриманням ст. 175 ЦПК України, відтак не потребують детального обгрунтування.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн. Оскільки позов задоволений на 72% (14548,43х100/20230,85), суд покладає відповідача судовий збір у розмірі 2180,16 грн (3028х72%).

Окрім того, за змістом заявленого позову позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 грн., надавши при цьому копії: посвідчення та свідоцтво адвоката, ордер.

Оскільки в матеріалах справи, відсутні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (договір про надання правової допомоги, акти наданих послуг, акти виконаних робіт та доказів оплати даних послуг, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, а відтак відмовляє позивачу у стягненні таких витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 263, 265, 274-279 ЦПК, суд

у х в а л и в:

позов товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт», (м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 17/8, офіс 6, ) заборгованість за у загальному розмірі 14 548, 43 грн та судовий збір у розмірі 2180,16 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Гусак