РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 181/860/24
Провадження № 2/181/297/24
"11" листопада 2024 р. с-ще. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду с-ще. Межова Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала в селі Веселому Межівського району Дніпропетровської області. Після смерті матері діти, а саме: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 ; були спадкоємцями її майна та прав. До складу спадкового майна належало право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося Сертифікатом на земельну частку (пай) АТ «МАЯК» Межівського району Дніпропетровської області серія Д П № 0064397 на підставі Рішення Межівської районної державної адміністрації від 6 червня 1997 р. за № 240/1-р. розміром 5.49 умовних кадастрових гектарах. 23 березня 2001 року зазначені спадкоємці отримали Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 в рівних частках. (спадкова справа № 119/01). Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в Реєстрі за №564. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер його брат - ОСОБА_5 - у віці 20 років. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частки права на земельну частку (пай) члена АТ «МАЯК», що належала брату ОСОБА_5 . Він 14 травня 2024 року подав документи приватному нотаріусу Філіповій І.П. для прийняття спадщини. 14 травня 2024 року була відкрита спадкова справа за № 76942593. ( номер у нотаріуса 111/2024 ). 14 травня 2024 року нотаріус винесла Постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину з підстав: пропуску встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини; не надання правовстановлюючих документів підтверджуючих склад спадкового майна на ім`я спадкодавця. (не виготовлений проект землеустрою, щодо виділення 1/4 частки земельної ділянки в натурі (на місцевості) на ОСОБА_5 ). У зв`язку з викладеними обставинами він прийняв рішення звернутися до суду за захистом своїх прав. Він не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини з наступних причин: у нього були дуже складні умови життя в період економічної кризи; психологічна обстановка в їх сім`ї завжди, з самого його дитинства була дуже напруженою. Його батько та брат дуже зловживали алкоголем, в сім`ї були присутні постійні сварки та бійки. Він лікувався від нервового напруження, яке з`явилося по причині того, що він багато лиха та горя пережив в дитинстві.
Позивач прохає суд визначити йому ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянину України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини строком три місяці від дня вступу рішення суду в законну силу, після смерті його брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 20 років, про що в Книзі реєстрації смертей 2009 року 05 місяця 25 числа зроблено відповідний актовий запис за № 11.
Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінової Л.Ф. від 13 серпня 2024 року провадження у справі було відкрито та призначено по справі підготовче засідання.
У судове засідання позивач не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та прохає їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.(статті 1220, 1222 ЦК України).
У відповідності до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка постійно проживала в селі Веселому Межівського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим виконкомом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області.
Після смерті ОСОБА_2 діти спадкодавця, а саме: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримали у спадок в рівних частках право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося Сертифікатом на земельну частку (пай) АТ «МАЯК» Межівського району Дніпропетровської області серія ДП № 0064397 на підставі Рішення Межівської районної державної адміністрації від 6 червня 1997 р. за № 240/1-р. розміром 5.49 умовних кадастрових гектарах, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстрованим в реєстрі за №564. (спадкова справа № 119/01).
ІНФОРМАЦІЯ_6 помер брат позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим виконкомом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області.
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №289 від 13.05.2024, ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно був зареєстрований та проживав в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Проживав та був зареєстрований один. Заповіт у виконавчому комітеті Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від імені ОСОБА_5 не посвідчувався.
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частки права на земельну частку (пай) члена АТ «МАЯК», що належала брату ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №564.
Постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав, серед іншого, пропуску встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
При цьому, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Наведений перелік не є вичерпним та дозволяє застосування до спірних правовідносин аксіоми цивільного судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem , яка означає У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.
Позивач у своєму позові посилається на те, що він не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини оскільки у нього були дуже складні умови життя в період економічної кризи, крім того він перебував на лікуванні у зв`язку з нервовим напруженням.
Відповідач проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем строк на прийняття спадщини було пропущено із поважних причин.
У судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_1 в свою чергу заяв про відмову від прийняття спадщини не подавав.
За таких обставин, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із визначенням позивачеві - спадкоємцеві за законом, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1268-1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , (актовий запис №11) три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова