Провадження № 2-ві/522/19/24
УХВАЛА

08 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Тетькової В.М.,

розглянувши заяву представника Одеської міської ради про відвід судді ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент комунальної власності Одеської міської ради про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Свячена Ю.Б.) знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент комунальної власності Одеської міської ради про стягнення грошових коштів.

31 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про відвід судді від уповноваженої особи Одеської міської ради, начальника управління з питань представництва у судах Юридичного департаменту Одеської міської ради - Володимира Вінюкова, в якій заявник просить відвести суддю ОСОБА_1 від подальшої участі у вказаній справі. У провадження судді заява передана 31 жовтня 2024 року.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ч. 1, 4 ст. 180 ЦПК України передбачено надання заперечень у справі, у яких відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Заперечення подається в строк, встановлений судом. Однак, ані в ухвалі про відкриття провадження, ані під час підготовчого провадження суддею не був встановлений відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив. Уповноважена особа Одеської міської ради та уповноважена особа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради не були ознайомлені зі змістом вказаних документів, оскільки не отримали їх з об`єктивних та незалежних від них причин. Заявник вважає, що суддею порушено приписи ЦПК України, оскільки вона не встановила строк на подання заперечень на відповідь на відзив та не продовжила строк проведення підготовчого провадження, чим надала перевагу представнику позивача у реалізації його процесуальних прав. При цьому звернув увагу на той факт, що станом на момент прийняття рішення про закриття підготовчого провадження, шістдесятиденний строк на проведення підготовчого судового засідання на його думку ще не сплив.

Крім того, зазначає, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у даній справі є Департамент комунальної власності Одеської міської ради, у якому на посаді головного спеціаліста працює ОСОБА_3 , яка є племінницею судді ОСОБА_1 , що на думку заявника є підставою для заявлення суддею самовідводу.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси (суддя Свячена Ю.Б.) від 31 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви уповноваженої особи Одеської міської ради, начальника управління з питань представництва у судах Юридичного департаменту Одеської міської ради - Володимира Вінюкова від 31 жовтня 2024 року про відвід судді ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент комунальної власності Одеської міської ради про стягнення грошових коштів.

Заяву про відвід передано до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б.

Заява про відвід судді ОСОБА_1 надійшла до судді Чернявської Л.М. 07 листопада 2024 року.

Ознайомившись з заявою представника Одеської міської ради про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частинами сьомою та восьмою статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

На переконання суду обставини, визначені заявником у заяві про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченої Ю.Б. жодним чином не містять підстав для відводу судді, які визначені положеннями ст. 36 ЦПК України та не надано будь-яких належних та допустимих доказів суб`єктивної упередженості чи необ`єктивності судді під час розгляду даної справи.

Разом з цим, як вбачається з заяви про відвід судді, Заявник по суті не згоден з процесуальними рішення судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів про суб`єктивну упередженість судді заявник не надав. При цьому суд звертає увагу, що особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Щодо зауважень заявника відносно роботи племінниці судді у Департаменті комунальної власності Одеської міської ради, який є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки відповідні докази відсутні.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Свяченої Ю.Б. при вирішенні цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент комунальної власності Одеської міської ради про стягнення грошових коштів, оскільки обставини на які посилається заявник зводяться до не погодження з процесуальними діями судді, що не може слугувати підставою для відводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Одеської міської ради про відвід судді ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент комунальної власності Одеської міської ради про стягнення грошових коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чернявська Л.М.