Справа № 489/5175/24
Провадження № 2/489/1991/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засіданні Тищенко Д.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання боржником боргових зобов`язань,

встановив:

У липні 2024 року позивач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Фуртатова К.М. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_4 у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду про стягнення заборгованості грошові кошти станом на 24.06.2024 в сумі 58 981,66 грн. з яких: 10 972,06 грн. - три проценти річних; 48 009,60 грн. - інфляційні втрати. Також просить розподілити судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що 03.02.2011 ОСОБА_4 отримала від позивача позику в розмірі 133 360,00 грн. за договором позики. У зв`язку з ухиленням від повернення позики рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.04.2014 у справі № 489/176/14, яке набрало законної сили 19.05.2014, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 149 695,33 грн., а саме 133 360,00 грн. суми позики, 8401,68 грн. інфляційних втрат, 7 933,65 грн. трьох процентів річних за період з 10.11.2011 по 05.09.2013.

В подальшому рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.11.2021 у справі № 489/6551/21, яке набрало законної сили 20.12.2021, також було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 за період з 06.09.2013 по 27.09.2021 159 898,64 грн. інфляційних втрат та 32 255,28 грн. три проценти річних за невиконання боргових зобов`язань, всього 192 153,92 грн.

Проте на день звернення до суду вказані рішення суду відповідач не виконала, навіть з урахуванням відкритого в Інгульському ВДВС виконавчого провадження, кошти за розміром заборгованості не повернуті. Посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання з виплати вказаних сум, на підставі статті 625 ЦК України, просить задовольнити позов, стягнувши вказані суми за період з 28.09.2021 по 24.06.2024.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Також зроблено заяву про надання доказів розміру витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалась.

Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою її реєстрації. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові пояснення, в яких заперечує підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання боржником боргових зобов`язань. Додатково пояснив, що на даний час його довіритель зробила пропозицію позивачу щодо повернення суми позики, пояснив, що на час розгляду даної справи такі кошти позивачу не повернуті.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.04.2014 у справі №489/176/14 (провадження № 2/489/619/2014), яке набрало законної сили 19.05.2014, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто грошові кошти в розмірі 149 695,33 грн., а саме 133 360,00 грн. суми позики, 8 401,68 грн. інфляційних збитків та 7 933,65 грн. трьох процентів річних за період з 10.11.2011 по 05.09.2013 (а.с.7-8).

Доказів того, що вказане рішення від 07.04.2014 відповідачем виконане матеріали справи не містять.

Також рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.11.2021 у справі № 489/6551/21, яке набрало законної сили 20.12.2021, також було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 за період з 06.09.2013 по 27.09.2021 159 898,64 грн. інфляційних втрат та 32 255,28 грн. три проценти річних за невиконання боргових зобов`язань, всього 192 153,92 грн. (а.с.10-13).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також суд враховує, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України передбачена нею відповідальність за порушення грошового зобов`язання не залежить від причин невиконання грошового зобов`язання, вини зобов`язаної особи. Вказана відповідальність має компенсаційний, а не штрафний характер.

Позивачем розраховані інфляційні втрати та 3% річних за період з 28.09.2021 по 24.06.2024 (1001 день) і їх розмір згідно його розрахунку склав: 48 009,60 грн. -інфляційних втрат та 10 972,06 грн. 3% річних, а всього 58 981,66 грн.

Інфляційні втрати розраховані ним за формулою: Сума боргу х Індекс інфляції / 100% - Сума боргу, де Індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Інфляційні втрати на борг в сумі 133 360,00 грн. за вказаний період розраховані помноженням помісячних індексів інфляції за період з 28.09.2021 по 24.06.2024 /100% - 133 360,00 грн.

Розрахунок трьох процентів річних здійснений поивачем за формулою: сума боргу х 3% х кількість прострочених днів/365 днів у році.

Згідно його розрахунку три проценти річних становлять: 133 360,00 грн. х 3% х 1001 день (з 28.09.2021 по 24.06.2024 включно) / 365 днів = 10 972,06 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, посилаючись на прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, просить суд стягнути з нього інфляційні втрати, а також 3 % річних за період з 28.09.2021 по 24.06.2024.

Разом з тим, визначаючи належність правових підстав для стягнення з відповідача суми інфляційних втрат, а також трьох процентів річних, суд враховує наступне.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому дію воєнного стану було неодноразово продовжено, він триває і станом а час розгляду даної справи.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 наступного змісту:

«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

За таких обставин правові підстави для стягнення з відповідача суми інфляційних втрат, а також трьох процентів річних за період з 24.02.2022 до 24.06.2024 - відсутні. Відповідно позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат за період з жовтня 2021 року по 23.02.2022 включно в розмірі 6 934,72 грн., а також 3 % річних за період з 28.09.2021 по 23.02.2022 включно (за 149 днів) в розмірі 1 633,04 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 175,62 грн. пропорційно розміру задоволених вимог (14,5%).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що у зв`язку з тим, що представником позивача ОСОБА_1 зроблено заяву про надання доказів розміру таких судових витрат після ухвалення рішення, на підставі ч. 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати слід призначити судове засідання та встановити строк для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

Керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання боржником боргових зобов`язань задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 за період з 28.09.2021 по 23.02.2022 включно інфляційні втрати у розмірі 6 934,72 грн. та три проценти річних за невиконання боргових зобов`язань у розмірі 1 633,04 грн., а всього суму 8 567,76 грн. (вісім тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень 76 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 175,62 грн. (осто сімдесят п`ять гривень 62 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Для вирішення питання про судові витрати, понесені позивачем, на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 21 листопада 2024 року на 14:30 год.

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат, який не може перевищувати п`яти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12.11.2024.

Суддя Г.А. Микульшина