Справа № 199/8975/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Попружко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , де заінтересовані особи ОСОБА_2 , начальник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання протиправними дій представника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 , де заінтересовані особи ОСОБА_2 , начальник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання протиправними дій представника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтуванні заявлених вимог заявник посилався на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2016 року стягнуто щомісяця із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття, на користь матері ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на двох дітей, починаючи стягнення з 24.11.2015 року.

У провадженні державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича перебувало виконавче провадження №55207672 із примусового виконання виконавчого документа №199/8975/15, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 05.08.2017 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття, на користь матері ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на двох дітей, починаючи стягнення з 24.11.2015 року.

Наприкінці липня 2024 року, після блокування банківської картки ОСОБА_1 , стало відомо про те, що 29.07.2024 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюсом Артемом Олександровичем прийнято постанову про арешт коштів, які належать ОСОБА_1 ..

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича від 05.08.2024 року у виконавчому провадженні №55207672, на підставі заяви стягувача, постановлено повернути виконавчий документ ОСОБА_2 . Крім цього, вищевказаною постановою державний виконавець постановив відокремити в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича від 05.08.2024 року відкрито виконавче провадження №75704764 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 20293,10 грн..

Скаржник вважає дії виконавця незаконними, оскільки із 2017 року та по теперішній час він спільно проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , яка до нього жодних претензій матеріального характеру з приводу сплати або несплати аліментів не має.

За період часу із 2017 року по 2020 рік ОСОБА_1 офіційно працював та щомісяця з його заробітної плати здійснювались відрахування зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , а після його звільнення жодних виплат зі сплати аліментів не здійснювалось.

У період із 2020 року по 2024 рік скаржник не мав постійного заробітку, ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 не були обізнані, що із скаржника нараховується заборгованість зі сплати аліментів.

При цьому ОСОБА_1 зазначає, що не має жодної заборгованості зі сплати аліментів, оскільки за період його офіційного працевлаштування у ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» щомісяця з його заробітної плати здійснювались виплати зі сплати аліментів, а після його звільнення ОСОБА_2 не зверталася до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про нарахування заборгованості, оскільки не мала жодних претензій до нього.

Посилаючись на вказані обставини, скаржник просив суд:

-поновити строки на подання скарги на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича;

-визнати дії начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича в рамках виконавчого провадження №74704764, - неправомірними;

-скасувати постанову державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича в рамках виконавчого провадження №74704764 про стягнення виконавчого збору від 05.08.2024 року якою постановлено: стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 20293,10 грн.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав, просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Представник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій не заперечувала проти заявлених вимоги, просила проводити розгляд скарги за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та копію виконавчого провадження, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.01.2016 року стягнуто щомісяця із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття, на користь матері ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на двох дітей, починаючи стягнення з 24.11.2015 року.

У провадженні державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича перебувало виконавче провадження №55207672 із примусового виконання виконавчого документа №199/8975/15, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 05.08.2017 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття, на користь матері ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на двох дітей, починаючи стягнення з 24.11.2015 року (а.с.32-90).

Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюс Артемом Олександровичем 05.08.2024 року на підставі заяви ОСОБА_2 , винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_2 .. Також, вищевказаною постановою державний виконавець постановив відокремити в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору (а.с.8, 88-89).

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича від 05.08.2024 року винесено постанову про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 20293,10 грн.(а.с.93, 94).

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюса Артема Олександровича від 05.08.2024 року відкрито виконавче провадження №75704764 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 20293,10 грн.(а.с.9, 95).

Із листа ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» від 27.11.2020, адресованого начальнику Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вбачається, що уповноваженою посадовою особою ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 05.10.2020 року, направлено постанову про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 .. При цьому, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 05.10.2020 року складає 71222 грн. 27 коп. (а.с.44).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на липень 2024 року за ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 202931,00 гривень (а.с.63).

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст.55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.2 ст.22, ст.64 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Відповідно до ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що скарга на дії державного виконавця вважатиметься прийнятною, якщо буде встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Відповідно до вимог ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно ч.4 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження" Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюс А.О. від 05.08.2024 року виконавчий документ у виконавчому провадженні №55207672 повернуто стягувачу (а.с.8, 88-89), при цьому із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на липень 2024 року за ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 202931,00 гривень (а.с.64).

Після чого, державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюс А.О. 05.08.2024 року винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження №75704764 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 20293,10 грн.(а.с.9,95).

Таким чином, державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Меюс А.О. при складанні постанови про відкриття виконавчого провадження №75704764 керувався вимогами ч.4 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження", тому дії державного виконавця у цій частині відповідали вимогам Закону та є правомірними.

Крім того, суд зазначає про те, що відповідно до ч.5 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується, а саме: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Таким чином, законодавець визначив певні умови, при яких виконавчий збір не стягується, які є вичерпними та розширювальному тлумаченню не підлягають.

При цьому позиція скаржника про те, що у даному виконавчому провадженні з нього не повинен стягуватися судовий збір, оскільки він не мав заборгованості зі сплати аліментів, оскільки під час його офіційного працевлаштування щомісяця відраховувались кошти на сплату аліментів, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, зокрема, листом ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» від 27.11.2020 року, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 05.10.2020 року складає 71222 грн. 27 коп.(а.с.44), а також розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с.63).

Посилання скаржника про те, що дії державного виконавця не відповідають вимогам п.4) ч.5 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження", суд не приймає до уваги, оскільки така позиція ОСОБА_1 є його особистим трактуванням вказаної норми Закону, яка суперечить таким засадам, як: верховенства права; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Доводи скаржника ОСОБА_1 не дають об`єктивних підстав для визнання дій державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) протиправними, а безумовно є необґрунтованими, оскільки така оцінка дій державного виконавця є виключно власною суб`єктивною думкою скаржника, яка, як зазначалося вище, також ґрунтується лише на його особистому розумінні вимог закону та не є підтвердженням наявності обставин, які викликають сумнів у неправомірності дій державного виконавця.

Інші обставини, які б викликали сумніви в правомірності дій державного виконавця, в судовому засіданні не встановлені.

Розрахунок розміру заборгованості боржника по аліментах (а.с.63) не спростований, на теперішній час ця заборгованість не погашена, тому постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору скасуванню не підлягає.

Із огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки останнім не доведено належними та допустимими доказами викладені у скарзі обставини, на які він посилається.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 259-261, 268, 353-354, 450-451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , де заінтересовані особи ОСОБА_2 , начальник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання протиправними дій представника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяті днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г. Якименко