Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5640/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Карлаша Івана Анатолійовича, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис за № 2741 від 09.03.2021 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 010 грн. 33 коп.

Постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 24.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64947623. До того ж, постановою приватного виконавця від 07.04.2021 накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на її банківських рахунках. Також, постановою приватного виконавця від 24.03.2021 накладений арешт на її майно.

Як зазначено, на теперішній час виконавче провадження триває, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру боржників.

Разом з тим, вважає зазначений вище виконавчий напис незаконним, а тому таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Перш за все, вказує, що з 22.02.2017 нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. Таким чином, враховуючи ту обставину, що між нею та відповідачем ніколи не укладалися нотаріально посвідчені кредитні договори, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, які висвітлені у постанові від 06.10.2021 у справі № 361/4793/20.

Крім того, акцентує увагу на тому, що вона не погоджується із розміром заборгованості, а, отже, вона не є безспірною. Таким чином, враховуючи наявність у виконавчому написі вимог, які не підлягають стягненню, та проти яких вона заперечує, свідчить про відсутність безспірності заборгованості, що є підставою для скасування виконавчого напису.

До того ж, всупереч вимогам підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, відповідач не надсилав їй жодних повідомлень та вимог про усунення порушень зобов`язань, що також є самостійною підставою для скасування виконавчого напису.

Враховуючи наведені вище обставини, позивач остаточно просить:

-визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, вчинений 09.03.2021 та зареєстрований у реєстрі за номером 2741, про стягнення на користь відповідача коштів на загальну суму 28010 грн. 33 коп.;

-стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 2741 від 09.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Личуком Т.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 28010 грн. 33 коп., до закінчення розгляду справи.

Ухвалою суду від 17.07.2024 вказану вище заяву задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 2741 від 09.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 28010 грн. 33 коп., - до набрання судовим рішенням законної сили.

Крім того, ухвалою суду від 19.07.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надходило. Залучено до участі у цій справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича та приватного виконавця виконавчого округу міста Черкаської області Плесюка Олексія Степановича. Зобов`язано овариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» надати суду у строк до 01.08.2024 копію кредитного договору на підставі якого був вчинений виконавчий напис від 09.03.2021 за № 2741 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 28010 грн. 33 коп. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Черкаської області Плесюка Олексія Степановича надати суду у строк до 01.08.2024 копію кредитного договору за яким відбувається стягнення у виконавчому провадженні № 64947623. Крім того, сторонам та третім особам встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

29.07.2024 генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» Іжковською О.В. надано до суду заяву, на виконання ухвали суду від 19.07.2024. Як зазначено, кредитний договір підшито до виконавчого напису нотаріуса та перебуває на виконанні у приватного виконавця Плесюка О.С., і знаходиться у матеріалах виконавчого провадження № 64947623, тому ТОВ «Вердикт Капітал» не має можливості надати суду означений документ.

05.08.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. надано до суду матеріали на виконання ухвали суду від 19.07.2024, зокрема копію кредитного договору, за яким відбувається стягнення у виконавчому провадженні № 64947623.

28.08.2024 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, а також клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву. Так, вказує, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Вважає, що ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином, просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Крім того, відповідач подав клопотання, у якому просить відмовити позивачу у стягнення витрат на правничу допомогу.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Разом з тим, у прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

У судове засідання представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» не з`явився, хоча судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено.

У судове засідання третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І. не з`явилася, подавши заяву від 18.09.2024 про можливість розгляду справи без її участі. Письмові пояснення щодо позову не подано.

У судове засідання третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Письмові пояснення щодо позову не подано.

У судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Разом з тим, 05.08.2024 подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи думку позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., на підставі ст. 262 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5 та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за № 2741 про звернення стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № AG4326391 від 02.04.2019, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпро», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», та ОСОБА_2 .

Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.09.2019 по 20.02.2021.

Сума заборгованості складає 27010 грн. 33 коп., у тому числі:

-9100 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту,

-17910 грн. 33 коп. заборгованість за відсотками та комісіями.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача у розмірі 1000 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню 28010 грн. 33 коп.

Судом також встановлено, що 08.09.2001 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружилася з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 6 від 08.09.2001), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 09.08.2001. Прізвища після одруження: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .

Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. 24.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64947623 з примусового виконання виконавчого напису № 2741 від 09.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.

У ході виконання вказаного вище виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову від 12.11.2021 про арешт коштів боржника.

Крім того, 24.03.2021 приватним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні № 64947623 про арешт майна боржника.

Варто зауважити, що ТОВ «Вердикт Капітал» не надано суду матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис за № 2741 від 09.03.2021

Разом з тим, 05.08.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. надано до суду копію кредитного договору № AG4326391 від 02.04.2019, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпро» та ОСОБА_1 .

Відповідно, суд розглядає справу з врахуванням вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, зокрема, з урахуванням наданих позивачем та приватним виконавцем документів (у копіях).

Слід зазначити, що сам по собі факт подання стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відсутні докази, що нотаріус перевірив факт отримання вимоги боржником, враховуючи наданий йому перелік документів разом із заявою про вчинення виконавчого напису.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені статтею 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, кредитний договір за своїм змістом є консенсуальним, двостороннім, відплатним договором та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час виниклих правовідносин) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час виниклих правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку (у редакції, чинній на час виниклих правовідносин) для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, у редакції, чинній на час виниклих правовідносин).

Відповідно до п.п. 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку (у редакції, чинній на час виниклих правовідносин), при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ст. 50 Закону «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Із огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем або іншу відповідальність перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, висвітленим у раніше ухвалених нею постановах від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи №137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 та постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №369/6415/17 з подібних правовідносин.

На думку суду, у цьому випадку, відсутні докази про те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконався належним чином у наявності права стягувача звертатися до нього з приводу вчинення виконавчого напису відносно боржника та безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Крім того, відповідачем, у наданому ним відзиві, не спростовані доводи позивача та не надано належних доказів щодо безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з боржника.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено об`єктивних даних вважати, що нотаріусу були надані для вчинення виконавчого напису оригінал кредитного договору, докази щодо правонаступництва стягувача, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, які передбачено надавати для одержання виконавчого напису, відповідно до п.п. «а», «б» п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відсутні відомості про те, що боржникові надсилалася і отримана ним претензія кредитора щодо розміру заборгованості на час вчинення виконавчого напису.

Суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 (справа № 758/14854/20) зазначено, що учинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача доведено ті обставини, на які вона покликається як на обґрунтування своїх вимог, а тому, у контексті наведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і доведеним. При цьому, слід звернути увагу на те, що суд вирішує справу за наявними доказами, враховуючи норми ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України.

За результатами розгляду справи, суд не встановив обставин про те, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. пересвідчився у безспірності заборгованості, про існування якої позивачу відомо не було.

Крім того, відповідачем жодними належними, допустимими та переконливими доказами не спростовано доводи позивача, як і не надано документи, які б свідчили про те, що нотаріусу були надані оригінал кредитного договору та підтверджували б безспірність розміру заборгованості і підтвердження надсилання та отримання нею (позивачем) вимоги про усунення порушень.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликалася сторона позивача, як на підставу своїх вимог та сторона відповідача, як на підставу своїх заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал», не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується платіжним документом № 7984-6565-6030-5436 від 07.05.2024 та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 605 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним документом № 0401-4852-7809-9681 від 07.05.2024

Тож, враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сума 1816 грн. 80 коп. (судовий збір).

Щодо клопотання відповідача від 22.08.2024 про зменшення витрат на правничу допомогу, у якому просить відмовити позивачу у стягненні таких судових витрат, слід зазначити, що стороною відповідача ставилось питання про стягнення з відповідача на її користь судових витрат (судового збору), який сплачено нею при подачі до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вказані вище обставини, суд висновує, що клопотання відповідача від 22.08.2024 про зменшення витрат на правничу допомогу, є безпідставним та не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 158, 259, 268, 280-282 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2741 від 09.03.2021, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, м. Київ, Кудрявський узвіз, буд. 5-Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1816грн. 80коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 18.10.2024.

Головуючий суддя С. М. Позарецька