Провадження №2/755/175/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань Назарової І.В.,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Міхо К.В.,

представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лук`янчук А.В.,

представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Короєд С.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич Василь Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Ярослав Вікторович про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

15 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич Василь Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Ярослав Вікторович з вимогою:

«Зняти арешт (запис про обтяження за №51223644 від 27.05.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було перенесено із запису 46933489) з квартири АДРЕСА_1 (чотири), складається з 3 (трьох) житлових кімнат, загальною площею - 119,50 кв.м, в тому числі житловою площею - 69,30 кв.м, раніше належала ОСОБА_2 , який було накладено Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (ВП НОМЕР_3) при примусовому виконанні ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 16.05.2022 №752/29764/21, якою було накладено арешт на вказану кваритру в порядку забезпечення позову при розгляді цивільної справи №752/29764/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.»

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) від 02.08.2023 №689, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьмичем Василем Миколайовичем, на праві власності належить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 , яка складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею - 119,50 кв.м, в тому числі житловою площею - 69,30 кв.м, яка придбана позивачем на електронних торгах, та яка раніше належала відповідачу ОСОБА_2 . Електронні торги з реалізації вказаної квартири, за результатами яких переможцем визначено позивача, відбулися 24.07.2023 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в порядку здійснення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бережним Ярославом Вікторовичем виконавчого провадження ВП №70204241 з примусового виконання виконавчого листа №755/29764/21, виданого 28.10.2022 Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 897 943 (вісімсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сорок три) долари США 84 центи та 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок судового збору. При оформленні і видачі приватним нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, приватний нотаріус, як державний реєстратор, провів державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав (рішення про державну реєстрацію №68707534 від 02.08.2023) на вказану квартиру за переможцем аукціону - покупцем - позивачем ОСОБА_1 . Водночас, на момент проведення електронного аукціону і на момент державної реєстрації за позивачем права власності на квартиру, на вказаній квартирі існував арешт. Зазначений арешт (обтяження за №46933489 від 27.05.2022) було накладено державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м. Києві у виконавчому провадженні НОМЕР_3 в порядку виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 16.05.2022 №755/29764/21, якою було накладено арешт на вказану квартиру саме в порядку забезпечення позову при розгляді справи №755/29764/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про обтяження №46933489 перенесено в запис про обтяження №51223644. Тобто станом на сьогодні за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження №51223644 від 27.05.2022, який раніше мав номер 46933489. Також зазначено номер постанови про арешт майна боржника, який номером виконавчого провадження, - 69119913, а також зазначено особу, майно якої обтяжується, - ОСОБА_2 ; об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 . Отже, арешт на вказану квартиру, власником якої став позивач за результатами аукціону, було накладено в інтересах стягувача (кредитора) - ОСОБА_3 саме з метою можливості звернення на неї стягнення у виконавчому провадженні з метою забезпечення виконання рішення суду у справі №755/29764/21 боржником ОСОБА_2 . За результатами розгляду вказаної справи №755/29764/21 Дніпровським районним судом міста Києва було ухвалено рішення про задоволення позову про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , примусове виконання якого зараз здійснює приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Я.В. та в межах виконавчого провадження №70204241 було проведено електронний аукціон з продажу вказаної квартири, яка належала боржнику ОСОБА_2 . В подальшому позивач подав приватному нотаріусу, як державному реєстратору, заяву про проведення державної реєстрації зняття обтяження (арешту) нерухомого майна. Проте, приватним нотаріусом 08.08.2023 було відмовлено позивачу, як новому власнику квартири, в знятті арешту, та запропоновано звернутися до компетентних органів. Існування (чинність) на квартирі арешту, яка вже належить позивачу за результатами електронного аукціону, проведеного в порядку примусового виконання судового рішення, порушує право власності нового власника - позивача, створює йому перешкоди у здійсненні ним права розпоряджання своїм майном, а відтак позивач має право на захист свого права власності згідно із ч.1 ст.15, ч.1 ст.16, ч. 1 ст.317 ЦК України. Скасувати в порядку ст.158 ЦПК України арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.05.2022 у справі №755/29764/21 в порядку забезпечення позову, позивач не має законодавчої можливості, оскільки не був учасником вказаної справи. В свою чергу, відповідач ОСОБА_3 , який був позивачем у справі №755/29764/21 також не має підстав для звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову (скасування арешту), оскільки такі заходи діють до повного виконання рішення (ч.8 ст.158 ЦПК України), проте рішення суду у справі №755/29764/21 на користь ОСОБА_3 повністю ще не виконане, оскільки залишилась значна частина непогашеного боргу), виконавче провадження триває та знаходиться на виконанні приватного виконавця. Водночас, приватний виконавець Бережний Я.В., який здійснює виконавче провадження та проводив електронні торги з продажу квартири, не має повноважень на скасування вказаного арешту, оскільки вказаний арешт ним не накладався. Він виніс лише постанову про зняття арешту з майна - квартири, який було накладено ним же самим при зверненні стягнення на квартиру, яка належала боржнику ОСОБА_2 . Таким чином, єдиним можливим способом захисту прав позивача, як нового власника квартири, є пред`явлення ним самостійного позову про зняття арешту з квартири, який було накладено раніше судом в порядку забезпечення позову в цивільній справі, в якій позивач не був учасником. Вказаний арешт, на думку позивача, підлягає зняттю за рішенням суду з метою усунення позивачу, як власнику, перешкод у здійсненні ним права розпоряджатися своєю квартирою.

25 серпня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.

19.09.2023 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву, за змістом якого відповідач висловив свою позицію щодо предмету та підстав позову, просив не покладати на нього судовий збір, оскільки вини у відсутності законодавчої можливості зняття арешту в позасудовому порядку він не має. До того, ж своїми діями жодним чином не може забезпечити зняття арешту в конкретній ситуації. Відповідач ОСОБА_3 просив розглянути справу за його відсутності.

28.09.2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва від приватного нотаріуса Кузьмича В.М. надійшов лист, в якому останній просить розгляд справи № 755/11966/23 проводити за його відсутності та прийняти рішення згідно діючого законодавства України.

17.10.2023 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лук`янчука А.В. про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи і в разі необхідності скористатись правом на подачу відзиву на позовну заяву.

14.11.2023 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу №755/11966/23, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. у щорічній відпустці. Справу призначено на 16.01.2024 року об 11 год. 00 хв.

16.01.2024 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу №755/11966/23, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. на лікарняному. Справу призначено на 14.02.2024 року об 11 год. 30 хв.

14.02.2024 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву, у зв`язку з надходженням від представника третьої особи - адвоката Павленка С.В. клопотання про відкладення розгляду справи.

16.02.2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лук`янчук А.В. через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення.

14.03.2024 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з відсутністю письмової згоди представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лук`янчука А.В. про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

17.04.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва закрито підготовче провадження у цивільній справі №755/11966/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2024 року, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі.

У судовому засіданні представник позивача Журавльова - адвокат Міхо К.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лук`янчук А.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у додаткових поясненнях. Додатково пояснив суду, що представнику ОСОБА_2 стало відомо, що під час розгляду Дніпровським районним судом м. Києва цивільної справи №752/29764/21, за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову судом було постановлено ухвалу від 16.05.2022 року, якою було накладено арешт на квартиру, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 . Дійсно, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю. На даний час в Київському апеляційному суді перебуває апеляційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року по цивільній справі №752/29764/21. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.01.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Лук`янчука А.В. на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Зазначав, що в даному випадку вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову буде виражати правову позицію суду щодо розгляду справи по суті. Таким чином, оскільки розгляд цивільної справи №752/29764/21 не закінчений, судове рішення по суті не набрало законної сили, що нівелює право кредитора ОСОБА_3 на реалізацію нерухомого майна - квартири за адресою АДРЕСА_2 , що вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову є передчасним, а тому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про зняття арешту з майна. Вважав, що наразі позивачем обраний неефективний спосіб захисту порушеного права.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Короєд С.О. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич Василь Миколайович у судове засідання не з`явився, у своїй заяві від 12.09.2023 №226/01-16, яка надійшла на адресу суду 28.09.2024 (Вх.№48218), просив проводити розгляд справи без його участі та прийняти рішення згідно діючого законодавства України. (а.с.45 т.1)

Представник третьої особи Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича - адвокат Павленко Сергій Валерійович у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та зняти арешт з майна, зазначеного у позовній заяві, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі та приходить до наступних висновків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.05.2022 року (під головуванням судді Слободянюк А.В.) частково задоволено заяву ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник - адвокат Саленко Ярослав Юрійович, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Вказаною ухвалою суду накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 . У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

У мотивувальній частині ухвали суд зазначив, що: «Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 288602325, дата формування 06.12.2021 року) за відомостями з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , квартира є предметом обтяження, тип обтяження: заборона на нерухоме майно. Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек тип обтяження: іпотека, реєстраційний номер 5739076, зареєстровано 02.06.2009 року. Підставою обтяження є Договір іпотеки, 8335, 27.09.2007 року, предмет обтяження є вказана вище квартира. Іпотекодержателем виступає Відкрите акціонерне товариство «ЕРДЕ Банк», іпотекодавцем - ОСОБА_2 , розмір основного зобов`язання 150 000,00 доларів США, строк виконання 23.05.2010 року».

Окрім того, судом встановлено, що за результатами розгляду цивільної справи №752/29764/21 13.09.2022 року Дніпровським районним судом міста Києва (під головуванням судді Слободянюк А.В.) ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Вказаним заочним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) заборгованість за договором позики в розмірі 897 943 (вісімсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сорок три) долари США 84 центи та 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок судового збору.

03.01.2024 року постановою Київського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Лук`янчука Артема Володимировича на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Станом на день розгляду даної справи остаточне рішення у справі Київським апеляційним судом не ухвалено.

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Так, за правилами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, а ч. 1 ст. 158 цього Кодексу передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, вжити заходи щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

Закон передбачає можливість скасування заходів забезпечення позову. Право скасувати забезпечення позову надається тому ж судді або суду, у провадженні якого знаходиться відповідна справа. Ініціатива щодо скасування заходів забезпечення позову може походити як з боку осіб, що беруть участь у справі, так і з власної ініціативи суду. Підставою для скасування заходів забезпечення позову є зміна або відпадання умов, які були причиною для забезпечення позову на момент ухвалення судом відповідної ухвали. Скасування заходів забезпечення позову може мати місце у разі вирішення спору, відмови позивача від позову.

Згідно з ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.8 ст.158 ЦПК України, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

За правилами ч.ч.9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, зі змісту ст. 158 ЦПК України слідує, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, на підставі відповідної заяви особи, що бере участь у справі, визначена можливість подання заяви про скасування заходів забезпечення позову особою, щодо якої вжито заходів забезпечення позову, викликана законодавчою необхідністю відновлення прав сторони цивільного процесу, тобто відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не був учасником справи, під час розгляду якої було накладено арешт на особисте майно ОСОБА_2 на предмет його відчуження, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також на момент постановлення ухвали про забезпечення позову він не був власниками даної квартири. Доказів володіння на підставі закону чи договору або іншій законній підставі квартирою на момент постановлення ухвали про забезпечення позову позивачем також не надано.

Доказів щодо результатів розгляду судом апеляційної інстанції цивільної справи №752/29764/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, позивачами не надано.

Виходячи з положень частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд керується положеннями статті 16 ЦК України, відповідно до частини 1 якої, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Процесуальний закон також містить норми, відповідно до яких судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи інтерес (статті 1-4 ЦПК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч 1 ст. 2, ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства розглядаються справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, а також інших правовідносин, з єдиним обмеженням, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Указані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки предметом позову є вимоги про скасування арешту на об`єкт нерухомого майна, який накладено судом в порядку забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи, для скасування заходів забезпечення позову визначено спеціальний порядок, який регулюється положеннями цивільного процесуального кодексу України, та передбачає звернення до суду з відповідною заявою особи, що бере участь у справі, тому заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

При цьому за змістом статей 4, 265 ЦПК України позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України)

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України)

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич Василь Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Ярослав Вікторович про зняття арешту з майна, є необґрунтований та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 16, 321, 328, 317, 319 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-82, 89, 141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич Василь Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Ярослав Вікторович про зняття арешту з майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складений 06.06.2024 року.

С у д д я :