Справа №345/3151/24
Провадження № 2/345/767/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

адвокат Крикун Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати право власності за позивачем ОСОБА_1 на спадкове майно матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з урахуванням належної йому частки, на частину квартири АДРЕСА_1 .

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 . Останній на час смерті належала на праві спільної сумісної власності з позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , квартира по АДРЕСА_2 . Позивачем у встановленому законом порядку було прийнято спадщину після смерті матері. Проте, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на належну їй частину квартири по АДРЕСА_2 нотаріусом було відмовлено в зв`язку з тим, що не визначена частка померлої у спільній сумісній власності. Так, власність на дану квартиру була зареєстрована 02.04.2013 як спільна сумісна власність за чотирма особами: спадкодавцем ОСОБА_4 , позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , в рівних долях. Таким чином, виходячи з рівності часток, розмір часток співвласників становить по частині квартири. Оскільки розмір належної позивачу частки 1/4 частина квартири, а 1/4 частина квартири є спадковим майном його матері, то в даний час позивач має право на частину квартири АДРЕСА_1 . Так як позивач являється спадкоємцем першої черги по закону і у відповідності до чинного законодавства прийняв спадщину, однак оформити своє право на спадкове майно у нотаріуса не може, то він змушений звертатися з даним позовом до суду.

Представник позивача адвокат Крикун Т.О. подала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить задоволити. Розгляд справи просить здійснювати за їхньої відсутності.

Відповідачі подали до суду заяви, в яких значили, що позов визнають, а розгляд справи просять проводити за їх відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 28.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у

04.06.2024 представник позивача адвокат Крикун Т.О. подала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить задоволити. Розгляд справи просить здійснювати за їхньої відсутності.

11.06.2024 відповідачі подали до суду заяви, в яких значили, що позов визнають, а розгляд справи просять проводити за їх відсутності.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачів та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.06.2023 (а.с. 11).

Факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_4 яка є його матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 03.06.1985 (а.с. 12).

16.06.1988 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано шлюб, що стверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 від 14.03.2019 (а.с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 18.03.2013 квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 (позивачу) та членам його сім`ї: сестрі ОСОБА_6 , племінниці ОСОБА_3 (відповідачам), а також матері ОСОБА_4 (а.с. 14), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2635819 від 19.04.2013 (а.с. 14).

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 73174943 від 12.07.2023 приватним нотаріусом Гошовською С.В. було зареєстровано спадкову справу № 70926945 після смерті ОСОБА_4 (а.с. 13).

Листом приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гошовської С.В. № 173/02-14 від 10.05.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме: на частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не визначена частка померлої у спільній сумісній власності на квартиру.

На квартиру АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 10.05.2024 (а.с. 8-9), а її інвентаризаційна вартість станом на 10.05.2024 становить 116063,00 грн., що підтверджується довідкою, виданою ФОП ОСОБА_7 № 5185 від 10.05.2024 (а.с. 7).

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим неузгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка немає цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27травня 2020 року у справі №361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та членам його сім`ї: сестрі ОСОБА_6 , племінниці ОСОБА_3 а також матері ОСОБА_4 , виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, кожному із них належить по 1/4 частці вказаної квартири.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , а тому після смерті останньої відкрилася спадщина на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

У зв 'язку із тим, що квартира належала особам на праві спільної сумісної власності, і один із співвласників помер, тому виділити частки самостійно за домовленістю співвласників стало неможливим, і дана обставина перешкоджає позивачу успадкувати частку на дану квартиру після смерті матері.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім позивача, який є сином спадкодавця та спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини, визнання позову відповідачами, а також те, що позивач не може оформити свої с падкові права через невизначеність частки померлої у спільній сумісні власності, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для визнання за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , що на належиться йому на праві спільної власності згідно зі свідоцтвом про право власності від 18.03.2013, оскільки розмір належної частки у спільній сумісні власності у вказаному свідоцтві також невизначений.

А тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі та визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 (1/4частка належить йому на праві власності спільної сумісної власності + 1/4частку він успадкував в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 ).

На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 13, 80, 81, 206 ЦПК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , в яку входить: 1/4 частка квартири, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , та 1/4 частка, що належала ОСОБА_1 як співвласнику у справі спільної сумісної власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: