Справа № 490/6263/24
н/п 2/490/2871/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
08 жовтня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -
Крім того, за період з 01.11.2017 року по 30.06.2020 року відповідачці нараховано 738,68 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 423,75 грн. - три відсотки річних.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.
23.07.2024 року матеріали справи передано для розгляду судді Саламатіну О.В.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачка своїми правами на надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову та пред`явлення зустрічного позову, не скористалася.
Сторони, з клопотанням про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не зверталися.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.10.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковомузадоволенню з наступних підстав.
З витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 24.07.2024 року вбачається, що боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 24.03.2009 року.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.05.2018 року боржниця ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №493 виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіною О.Г. 03.05.2018 року є власником двокімнатної квартири загальною площею 50,1 кв.м., житлова площа 27,2 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 з 03.05.2018 року.
Враховуючи наведене вище, боржниця ОСОБА_1 , є власником двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 з 03.05.2018 року по теперешній час.
Судом встановлено, що, на ім`я ОСОБА_1 , було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.10.2020 року по справі №490/4907/20 ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» було відмовлено у видачі судового наказу.
Судом встановлено, що позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 2017-2020 року, що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону.
За період з 01.11.2017 року по 30.06.2020 року відповідачці нараховано : 738,68 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 423,75 грн - три відсотки річних.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» та п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 року №1198, споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальнихпослуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація.
Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно п. 40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007 року (із мінами та доповненнями) споживач теплової енергії вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається.
Положеннями ст. ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На час розгляду справи судом, відповідачкою не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості, а також жодних заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку заборгованості.
При цьому, позивачем у заборгованість включено період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, коли відповідачка не була ні власницею ні користувачем квартири за вищевказаною адресою, а тому в стягненні заборгованості, інфляцйних втарт та 3% річних за цей період слід відмовити.
Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненнюи з відповідачки заборгованість за спожиту теплову енергію за період з травня 2018 року по травень 2020 року.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд прийшов до висновку часткового задоволення позовних вимог з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2762,57 грн.
Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд -
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 2762 (дві тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 57 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя О.В. Саламатін