н/п 2/490/1095/2024 Справа № 487/8084/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Позднякову Є.В, без участі сторін,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « АРТЕМІДА-Ф» звернулось до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 стягнення заборгованості в розмірі про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредитув загальній сумі 24966,76 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору 2684,00 грн. та на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані повністю зобов`язання за електронним договором про надання позики на умовах фінансового кредиту№ 31, укладеним 14.10.2020 року між відповідачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРЗА», право вимоги за яким було відступлене позивачу за договором факторингу № 20210630-Ф/2 від 30.06.2021 року.

Так, позивач зазначає що 14.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 31 на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі Оферта), що опублікована на вебсайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФК «ФОРЗА» та акцептована ОСОБА_1 14.10.2020 року шляхом підписання електронним цифровим підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3 ст. 12, п. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України) заяви-формуляра про акцептування оферти № 31 від 14.10.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «ФК «ФОРЗА» укласти Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту. Відповідачемвчинені дії, спрямовані на укладення Договору позики, шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, вказано інформацію щодо реквізитів банківської НОМЕР_1 , на рахунок якої 14.10.2020 року були перераховані грошові кошти в сумі 6 529,00 грн. Кінцевий термін погашення кредиту визначено не пізніше 12.11.2020р. (п. 5.5. Договору), процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85 % (п.5.12.), відсотки за користування коштами у разі неповернення коштів після закінчення строку 2,5% в день (п. 5.13).Відповідачне виконав зобов`язання щодо повернення отриманих коштів і сплати процентів за користування кредитом, всього оплатив 1821,60 грн., здійснивостанній платіж 12.11.2020 р. та оформив пролонгацію згідно п. 5.10 Договору на період користування 30 днів, з кінцевим терміном погашення 12.12.2020р.

Відтак, станом на 29.09.2023 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 24 966,76 грн., в тому числі по тілу кредиту 6 529,00 грн.; по відсотках 2 350,50 грн.; по прострочених відсотках за користування кредитом 14 690,25 грн. за період з 01.07.2021 по 29.09.2021 року (90 днів) за ставкою 2,5 %, інфляційне збільшення заборгованості за період з 13.11.2020 по 23.02.2022 року 1 397,01 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2023 року справу за даним позовом було передано на розгляд Центрального районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2023 року справу за даним позовом було прийнято до розгляду у складі судді Гуденко О.А., відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін 30.01.2024 року .

07.12.2023 року від представника відповідача адвоката Зотікова С.Є. через підсистему Електронний Суд ЄСІТС надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, яке обґрунтовано тим, що позов поданий без додержання вимог п.п. 2, 3, 5, 8 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

12.12.2023 року від представника відповідача адвоката Зотікова С.Є. через підсистему Електронний Суд ЄСІТС надійшла заява, в якій він зазначає, що не визнає позов у зв`язку з тим, що відповідач не укладав електронний договір позики з ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та не отримував кошти від вказаної особи, просить витребувати у позивача оригінали електронних доказів, а саме договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 31 від 14.10.2020 року, заяви-формуляру на акцептування оферти від 14.10.2020 року, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів від 12.11.2020 та від 12.12.2020 року, посилаючись на те що позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів електронних доказів, зокрема договору позики та інших документів, доданих до позовної заяви. Також представник відповідача просить перейти до розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін, зазначає що необхідно забезпечити реалізацію права відповідача бути присутнім при огляді оригіналів документів.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.01.2024 року клопотання представника відповідача задоволені частково:постановлено розглянути справу у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 10.04.2024 року . Витребувано у позивача ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» оригінали електронних доказів, а саме договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 31 від 14.10.2020 року, заяви-формуляру на акцептування оферти від 14.10.2020 року, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів від 12.11.2020 та від 12.12.2020 року, докази перерахування кредитних коштів у сумі 6529 грн. 12.11.2020 року на ОСОБА_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 ,з зазначенням номеру рахунку та банківської установи, а також розгорнуту виписку, яка є первинним документом, оформленим відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», з особового рахунку ОСОБА_3 , з зазначенням номеру рахунків як платника, так і отримувача, на які здійснювалися ним оплати у сумі 1821 грн. 60 коп., та зазначенням дати та призначення платежів.

10.04.2024 року від представника позивача адвоката Дзундзи О.В. через підсистему Електронний Суд ЄСІТС надійшло клопотання про витребування у АТ КБ «Приватбанк» інформацію про рух коштів, а саме поступлення на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що був/є відкрий на ім`я Позичальника ОСОБА_1 в день оформлення Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №31 від 14.10.2020 року (виписка з рахунку або інший документ тощо), та в АТ «СЕНС БАНК» інформацію про рух коштів по рахунку ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», НОМЕР_4 та НОМЕР_5 які обслуговуються/обслуговувались в АТ «СЕНС БАНК», станом на дату здійснення платежу, а саме 12.11.2020 р., на підтвердження перерахування суми 1 821,60 грн., що поступила в рахунок погашення боргу за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №31 від 14.10.2020 р. Також представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

До вказаної заяви представником позивача надані роздруківки електронних доказів (договору позики на умовах фінансового кредиту, графіків платежів до цього договору, заяви-формуляра про акцептування оферти, паспорту споживчого кредиту), які вже містяться у матеріалах справи.

Також, 10.04.2024 року від представника відповідача адвоката Зотікова С.Є. через підсистему Електронний Суд ЄСІТС надійшла заява, якою останній просив розглянути справу у відсутність відповідача та його представника, в задоволенні позову відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.04.2024 року заклопотанням позивача витребувано:

у АТ КБ «Приватбанк» інформацію про рух коштів, а саме поступлення на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що був/є відкрий на ім`я Позичальника ОСОБА_1 (РНОКПП(ІПН) НОМЕР_6 ) в день оформлення Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №31 від 14.10.2020 року (виписка з рахунку або інший документ тощо);

у АТ «СЕНС БАНК» інформацію про рух коштів по рахунку ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», р/р НОМЕР_4 та НОМЕР_5 які обслуговуються/обслуговувались в АТ «СЕНСБАНК», станом на дату здійснення платежу, а саме 12.11.2020 р., на підтвердження перерахування суми 1 821,60 грн., що поступила в рахунок погашення боргу за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №31 від 14.10.2020 р.

29.04.2024 року до суду надійшла відповідь АТ КБ «Приватбанк» із повідомленням, що за наданими судом відомостями не вдалося ідентифікувати вказану в запиті особу ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_6 , оскільки зазначений в ухвалі суду РНОКПП не належить йому.

Також 29.04.2024 року до суду надійшла відповід ьАТ «СЕНС БАНК» із наданням виписок по рахункам НОМЕР_4 , НОМЕР_5 за 12.11.2020 року.

Ухвалою суду від 13.06.2024 року було повторно витребуваноу АТ КБ «Приватбанк» інформацію про рух коштів, а саме надходження на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що був/є відкрий на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП(ІПН) НОМЕР_7 ) у період 14.10.2020 15.10.2020 року та у період 11.11.2020 13.11.2020 року з призначенням платежу, назви платника (виписка з рахунку або інший документ тощо).В зв`язку з витребуванням доказів розгляд справи відкладено до 25 липня 2024 року на 12:30 годин.

10.07.2024 року до суду надійшла відповідь АТ КБ «Приватбанк» із доданням виписки по рахунку № НОМЕР_8 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) у період 14.10.2020 15.10.2020 року та у період 11.11.2020-13.11.2020 року.

25.07.2024 року розгляд справи відкладено на 05 листопада 2024 року за заявою представника відповідача адвоката Зотікова С.Є. про ознайомлення із документами, що надійшли від АТ КБ «Приватбанк».

29.07.2024 року від представника відповідача адвоката Зотікова С.Є. через підсистему Електронний Суд ЄСІТС надійшов відзив на позов, у якому останній просить поновити відповідачу строк на подання відзиву, мотивуючи тим що представник відповідача 25.07.2024 року ознайомився в приміщенні суду із банківськими виписками, що надійшли від АТ КБ «Приватбанк» (в Електронному суді ці документи приєднані до справи не були) а до цього ознайомився з виписками від АТ «Сенс Банк», що надійшли 29.04.2024 року), і тільки зараз наявні у цій справі докази дають можливість підготуватимотивований відзив з врахуванням всіх обставин, зазначених у позовній заяві. В задоволенні позову проситьвідмовити повністю. В разі повного чи часткового задоволення позову просить зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката, що підлягають розподілу, до розумного розміру 5 000 грн. Зазначає, що відповідач не укладав ТОВ «ФК «ФОРЗА» ніяких договорів та не отримував від останньої ніяких коштів, та відповідно, нічого не сплачував цій фінансовій компанії.

Звертає увагу, що серед платежів згідно виписки АТ «СЕНС БАНК» за рахунками ТОВ «ФК «ФОРЗА» за 12.11.2020 року не вбачається платежу від ОСОБА_1 на суму 1 281,60 грн., а також серед платежів згідно виписок АТ КБ «Приватбанк» у період 14.10.2020 15.10.2020 року та у період 11.11.2020 13.11.2020 рокуне вбачається ні зарахування коштів в сумі 6 529,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «ФОРЗА» в період з 14.10.2020 15.10.2020, ні списання з рахунку ОСОБА_1 коштів у сумі 1821,60 грн. на користь ТОВ «ФК «ФОРЗА» в період з 11.11.2020 13.11.2020 року.

Також відповідач зазначає, що згідно п. 3.1. електронного договору № 31 від 14.10.2020 року про надання позики на умовах фінансового кредиту між ТОВ «ФК «ФОРЗА» та ОСОБА_1 , роздрукування якого надано позивачем суду, Товариство на умовах цього Договору та Правил (Внутрішніх правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ФК «ФОРЗА») надає (а не зобов`язується надати) Клієнту грошові кошти у сумі, визначеній п. 5 Договору, а Клієнт... повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3. даного Договору. Тобто, вказаний договір є реальним, та може вважатись укладеним з моменту фактичного надання грошових коштів у позику, що відповідає ст. 1046 ЦК України, однак відповідач кошти від ТОВ «ФК «ФОРЗА» не отримував, а тому вказаний договір не може вважатись укладеним.

Відповідач звертає увагу, що позивачем у позовній заяві зазначений розрахунок суми процентів 14 690,25 грн. (за період з 01.07.2021 по 29.09.2021 за ставкою 2,5 % на день), але не зазначено, на якій визначеній договором підставі нараховані ці проценти. При цьому в п. 5 договору зазначено, що «під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії Договору (п.п.13 п. 5 договору) маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України». За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем могли бути нараховані проценти за користування кредитом поза межами строку користування позикою згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в «іншому розмірі», проте в позовній заяві позивач просить стягнути 14 690,25 грн. саме як «прострочені відсотки за користування кредитом», а не як відсотки, нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, що є самостійною підставою відмови в задоволенні вимог про стягнення 14 690,25 грн.Крім того, проценти згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України можуть бути зменшені судом на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, пор що зазначено у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09.04.2024 року у справі № 335/4646/22, провадження № 61-18604св23.

Відповідь на відзив від позивача до суду не надійшла.

В судове засідання 05.11.2024 року представники сторін не з`явились, при цьому суд враховує, що як позивач, та і відповідач, згідно раніше поданих заяв, просили суд розглянути справу в їх відсутність.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, позивачем надано до суду копія (роздрукована) електронного Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 31 від 14.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ОСОБА_1 , підпис одноразовим ідентифікатором n428369e, відповідно до п. 3.1. якого Товариство (ТОВ «ФК «ФОРЗА» на умовах цього Договору та Правил надає Клієнту (відповідачу) грошові кошти у сумі, визначеній п. 5 Договору (6 529,00 грн.), а Клієнт забовтується повернути грошові кошти у встановлений Договором строк (12.11.2020 року) та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі. Пунктом 5.3. Договору визначено пільгову (акційну) ставку в день 0,93 %, яка діє у пільговий період 30 календарних днів.

Розділом 5 Договору також передбачено, що у випадку користування кредитом після настання дати погашення заборгованості, вказаної у п.п. 5 п. 5 Договору (12.11.2020) умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 12 п. 5 договору 0,93% в день) не застосовуються, а застосовується розмір процентної ставки визначений у п.п. 13 п. 5 договору (2,50% в день) (крім випадків пролонгації строку дії договору, в такому випадку застосовується процентна ставка пролонгації (1,2% в день, п.п. 10 п. 5). Під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії Договору (п.п. 13 п. 5), маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексуУкраїни.

Розділом 9 «Графік платежів» Договору визначено, що позичальник має 12.11.2020 року сплатитиТОВ «ФК «ФОРЗА» 8 350,60 грн., в тому числі суму основного боргу 6 529,00 грн. та суму процентів 1 821,60 грн.

Аналогічні положення передбачені в наданій позивачем роздруківці «Заяві формуляру про акцептування оферти», де вказано що відповідач підписав її одноразовим ідентифікатором n428369e. Крім того, позивачем надані роздруківки Паспорту споживчого кредиту (підпис споживача одноразовим ідентифікатором n428369e), Додаток до Договору «Графік платежів» (підпис споживача одноразовим ідентифікатором n428369e), що дублює розділ 9 Договору.

Також позивачем надано роздруківку іншого Додатку до Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 31.1 від 12.11.2020 року «Графік платежів», відповідно до якого позичальник зобов`язується сплатити 12.12.2020 року проценти в сумі 2 350,50 грн. та суму основного боргу 6 529,00 грн., однак суд звертає увагу, що в цьому Додатку не зазначено про підписання його відповідачем електронним цифровим підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором, а в позовній заяві взагалі не вказано, яким способом відповідач оформив пролонгацію строку дії договору, і якими доказами це підтверджується.

Також позивач посилається на те, що 30.06.2021рокуміж ним як Новим Кредитором, і ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» (як Фактором) був укладений Договір факторингу №20210630-Ф/2, та згідно витягу з реєстру прав вимог № 1 до вказаного договору факторингу позивачу передане право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 31 від 14.10.2020 року на суму 8 879,50 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 6 529,00 грн. та по відсоткам 2 350,50 грн. позивач зазначає, що 18.01.2023 року направив відповідачу досудову вимогу про сплату 23 569,75 грн., в тому числі 6 529,00 грн. основноїзаборгованості по тілу кредиту, 2 350,50 грн. відсотків, 14 690,25 грн. прострочених відсотків за користування кредитом (лист із даною вимогою повернутий відділенням зв`язку 24.02.2023 року за закінченням терміну зберігання).

Відповідач зазначає, що взагалі не укладав договір позики та не отримував кредит від ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», не здійснював ніяких платежів на користь останньої.

Згідно ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.п.5,6,12 ч. 1 ст. 1 Закону України від 03.09.2015 № 675-VІІІ «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до абзаців першого, третього статті 12 Закону «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом .

Згідно положень частини восьмої статті 11 Закону «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 цього Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 цього Закону).

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПКУкраїни).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 ЦПКУкраїни, належними є докази, які містятьінформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ; достатніми є докази, які у їх сукупності дають змогу дійти висновку про наявністьабо відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПКУкраїни,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищевказані приписи ст.ст. 1, 11, 12 Закону «Про електронну комерцію»,належним доказом підтвердження укладення між фінансовою установою та споживачем електронного договору може бути посвідчена керівником фінансової установи роздруківка інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції (фінансової установи та споживача) в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів, і якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору, включаючи генерацію одноразового ідентифікатора електронного ключа для підписання клієнтом електронного договору позики. Однак такої інформації,щодо укладення електронного договору та генерації одноразового ідентифікатора електронного ключа для підписання договору відповідачем,позивач суду не надав.

Також позивачем не надані суду належні докази фактичного надання кредиту згідно Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 31 від 14.10.2020 рокута фактичної оплати відповідачем процентів за цим договором у сумі 1 821,60 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію. Отже, доказами надання кредиту та виконання кредитних зобов`язань можуть бути первинні документи, зокрема виписки банків про рух коштів за рахунками учасників таких операцій.

Із банківських виписок, що були витребувані за клопотанням позивача і надійшли до суду, а саме з виписок АТ «СЕНС БАНК» за 12.11.2020 року за рахунками ТОВ «ФК «ФОРЗА»UA4612501, НОМЕР_5 , з виписки АТ КБ «Приватбанк» за рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_8 за період з 14 по 15 жовтня 2020 року та з 11 по 13 листопада 2020 року, не вбачається ні платежу ТОВ «ФК «ФОРЗА» від 14.10.2020 року в сумі 6 529,00 грн. на користь ОСОБА_4 , ні платежу ОСОБА_4 від 12.11.2020 рокув сумі 1 821,60 грн.на користьТОВ «ФК «ФОРЗА», та взагалі будь-яких платежів між цими особами.

Після надходження до суду банківських виписок від позивача не надійшло жодних заяв, пояснень з приводу відсутності в банківських виписках даних про платежі, на які позивач посилається в позовній заяві.

Суд звертає увагу, що п. 3.1. Договору позики від 14.10.2020 року № 31 передбачено, що Товариство надає, а не зобов`язується надати Клієнту грошові кошти, а отже,вказаний Договір за своєю природою є реальним, та вважається укладеним з моменту передання грошових коштів позичальнику. Така конструкція договору відповідає приписам частини 1 статті1046 ЦК України, у відповідності з якою за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.За відсутності фактичного перерахування кредитних коштів відповідачу згідно Договору позики від 14.10.2020 року № 31зазначений Договір не можна вважати укладеним.

Відносно укладення 30.06.2021 року між позивачем та ТОВ «ФК «ФОРЗА» договору факторингу № 20210630-Ф/2 щодо передання позивачу права вимоги до відповідача згідно реєстру прав вимоги № 1, суд зазначає наступне.

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, які існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні й достатні докази виникнення зобов`язань між відповідачем та первісним кредитором, їх розміру, строку виконання, виникнення у первісного кредитора права вимоги. Сам лише факт укладення між позивачем та первісним кредитором договору факторингу та складання реєстру прав вимог не є достатнім для підтвердження наявності заборгованостівідповідача перед позивачем.

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем позовних вимог до відповідача та їх заперечення останнім, зокрема відсутність у банківських виписках від 14-15 жовтня 2020 року та від 11-13 листопада 2020 року даних про перерахування грошових коштів між рахунками відповідача та ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», відсутність доказів на підтвердження генерації ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА»одноразового ідентифікатора для підписання відповідачемдоговору позики, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового зборуза подання позову, та на правничу допомогу адвоката слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 13, 81,141, 259, 263265, 280ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 31 від 14.10.2020 року відмовити .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО