Справа № 464/2008/24 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/1225/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

З участю: учасників справи та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №464/2008/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 09 квітня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 ,- про видачу обмежувального припису

в с т а н о в и в :

28.03.2024 року адвокат Колодій Любомира Богданівна від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , який є племінником ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство проти нього, постійно підіймає руку на нього, погрожує фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою і неадекватно поводиться, внаслідок чого він декілька разів викликав поліцію.

Просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на 6 місяців шляхом заборони йому перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 09 квітня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовлено. Судові витрати зі сплати судового збору віднесено на рахунок держави.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним.

Судом не було надано належної оцінки представленим доказам в підтвердження факту чинення ОСОБА_2 відносно нього домашнього насильства, проігноровано покази свідків, які вказали на погані стосунки між ним та кривдником, наявність постійних конфліктів, що в черговий раз підтверджує реальність ризиків настання насильства у майбутньому.

Зазначає, що ОСОБА_2 постійно вчиняє щодо нього психологічне насильство, погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою, неадекватно поводиться, вчиняє хуліганські дії.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду міста Львова від 09 квітня 2024 року і ухвалити нове рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження, а саме - заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

11.07.2024 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки такі побудовані на припущеннях та безпідставні. Судом правильно встановлено правовідносини між сторонами, дано оцінку зібраним доказам, які не підтверджують факту домашнього насильства. Судом вірно застосовано норми матеріального та процесуального права та прийнято законне рішення, яке він просить залишити в силі.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та його представника-адвоката Колодій Л.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги ОСОБА_2 та його представника-адвоката Ганич І.М., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.350-2 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.п.3,4 та 17 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння ( дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім та теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають ( проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких дій.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу , іншого майна, коштів чи документів або можливості користування ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушувати до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство-це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство-це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.2ч.1ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі по тексту Закон) до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За змістом п.7 ч.1ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника-це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п.9 ч.1ст.1 Закону прописано, що оцінка ризиків-це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведені правила Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд повинен встановити, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків ( оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Матеріалами справи та судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його племінник ОСОБА_2 ,1987 р.н. проживають та зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання виданою ЛКП «Дністер» №6537 (а.с.31).

28.10.2011 року ОСОБА_1 - дарувальник подарував ОСОБА_2 -обдарованому квартиру АДРЕСА_2 . З того часу ОСОБА_2 став власником трьох кімнатної квартири, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 16.11.2011 року (а.с.26). У зазначеній квартирі надалі проживає та зареєстрований як член сім`ї колишній власник ОСОБА_1 (а.с.31).

Заявник ОСОБА_1 пояснив суду, що ОСОБА_2 часто створює конфліктні ситуації, погрожує йому, висловлюється в його адресу нецензурною лайкою, погрожує йому, піднімаючи на нього руки, що він сприймає як реальну фізичну погрозу його життю та здоров`ю.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , якого він вважає своїм кривдником, йому неодноразово приходилося викликати поліцію, зокрема, 25.01.2024 року, 10.03.2024 року. Відносно ОСОБА_2 09.05.23 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АА № 198563 за ст.173ч.2 КУпАП та постановою Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2023 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.9).

Судом не прийнято як доказ Терміновий заборонений припис серії АА № 023394 стосовно кривдника ОСОБА_2 та заборонено йому у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 , 1944 р.н. (а.с.8).

Звертаючись в суд про видачу обмежувального припису, заявник ОСОБА_1 просить забезпечити йому дієвий та ефективний спосіб захисту у майбутньому при повторному вчиненні ОСОБА_2 щодо нього, ОСОБА_1 1944 р.н. протиправних дій у вигляді фізичного, психологічного насильства. Просить надати йому можливість спокійно перебувати у своїй квартирі, не створювати перешкод користуватися кухнею, ванною, не включати на повний звук музику, не обмежувати його в користуванні телевізійними програмами, оскільки при вчиненні правочину відчуження квартири, він сприймав такий як договір довічного утримання його зі сторони ОСОБА_2 , що останній йому пообіцяв.

Відмовляючи заявнику ОСОБА_1 у застосуванні заходів обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , суд першої інстанції прописав, що заявник припускає, що протиправна поведінка ОСОБА_2 буде продовжуватися надалі та мають місце ризики. Однак, належних, допустимих та достовірних доказів щодо відносин у майбутньому заявник не може надати, оскільки це питання майбутніх взаємовідносин. Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст.81 ЦПК).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що між сторонами має місце побутовий конфлікт з приводу квартири, яку заявник ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 , а останній як власник створює свої правила співжиття з якими не погоджується заявник як член сім`ї. Зазначене призводить до конфліктних ситуацій, які необхідно вирішувати за номами цивільного законодавства. При продовженні неправомірної поведінки можуть наступити відповідальність, вживатися заходи обмежувального припису.

Доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства на даний час у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявником не надано.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав вважати, що наявні ризики настання насильства у майбутньому у разі не застосування відносно заінтересованої особи ОСОБА_2 обмежувального припису.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, надав належну правову оцінку зібраним доказам, встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк