УХВАЛА

06 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 462/2840/24

провадження № 61-14712ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просила суд стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 85 000,00 доларів США.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 вересня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 85 000,00 доларів США боргу за договором позики від 01 листопада 2018 року.

Стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 7 570,00 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору.

17 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, а провадження у справі закрити у зв`язку із смертю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 12 вересня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

Роз`яснено особі, яка подала апеляційну скаргу, що заочне рішення може бути переглянуте судом першої інстанції за письмовою заявою відповідача або його правонаступника у відповідності з вимогами статей 284, 285 ЦПК України і лише

у разі залишення судом першої інстанції такої заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем (його правонаступником) у загальному порядку відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України.

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на розгляд до Дніпровського апеляційного суду.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, не погоджуючись із заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 вересня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 помер станом на квітень 2024 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інші відомості про час смерті відповідачів відсутні.

Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були відповідачами

у вищевказаній справі, а ОСОБА_1 , як їх правонаступник не звертався до Залізничного районного суду м. Львова з заявою про перегляд рішення суду

в порядку глави 11 розділу ІІІ ЦПК України, то апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини другої статті 288 ЦПК України оскаржити заочне рішення

в загальному порядку, встановленому ЦПК України, має право позивач.

Частина третя статті 288 ЦПК України передбачає право позивача та відповідача оскаржити в загальному порядку лише повторне заочне рішення.

Оскільки ОСОБА_1 , як правонаступник відповідачів, не звертався до Залізничного районного суду м. Львова з заявою про перегляд заочного рішення, чим порушив вимоги Глави 11 ЦПК України, то Львівський апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу заявнику.

Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє

ОСОБА_1 права звернутися до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга необґрунтованою.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 жовтня

2024 року у вищевказаній справі є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник