Справа №: 398/213/22
провадження №: 2/398/2222/24
УХВАЛА

Іменем України

"02" жовтня 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірини Петрівни про самовідвід в розгляді цивільної справи № 398/213/22 (провадження № 2/398/2222/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ

20 січня 2022 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, 13 вересня 2022 року справу № 398/213/22 розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року № 552-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25 вересня 2024 року зазначена справа розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручковій Л.І.

27 вересня 2024 року суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкова Л.І. заявила самовідвід від розгляду справи, оскільки дружина відповідача у справі ОСОБА_3 , обіймає посаду секретаря судового засідання Олександрійського міськрайонного суду та з жовтня 2022 року підпорядкована ОСОБА_4 , як судді, за яким закріплена відповідно до внутрішнього розподілу обов`язків працівників апарату Олександрійського міськрайонного суду, що може викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді цієї справи.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2024 року заяву судді Стручкової Л.І. про самовідвід задоволено.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2024 року справу розподілено судді Шинкаренко І.П.

До прийняття цивільної справи до свого провадження суддя Шинкаренко І.П., з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, заявила самовідвід, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, з тих підстав, що дружина відповідача у справі ОСОБА_3 , обіймає посаду секретаря судового засідання Олександрійського міськрайонного суду та підпорядкована судді Стручковій Л.І., з якою суддя Шинкаренко І.П. має спільний кабінет (приймальню судді).

Заява про самовідвід судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

У своєму рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року (остаточне 27/05/2013) Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має бути встановлена відповідно до: (і) суб`єктивного критерію, за яким слід звернутися до особистих переконань та поведінки окремого судді, тобто з`ясувати чи суддя суб`єктивно вільний від особистих упереджень або необ`єктивності у окремій справі; та (іі) об`єктивного критерію, згідно з яким слід переконатися, що власне суд за певними показниками, зокрема за його складом, надає достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву щодо його безсторонності. Однак немає чіткого поділу між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об`єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб`єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб`єктивну безсторонність судді, вимога об`єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на викладене та з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючого, законності та обґрунтованості вирішення справи, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Задовольнити заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірини Петрівни про самовідвід в розгляді цивільної справи № 398/213/22 (провадження № 2/398/2222/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Цивільну справу № 398/213/22 (провадження № 2/398/2222/24) передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Шинкаренко