Справа № 489/4443/20
Номер провадження 4-с/489/15/24
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у цивільній справі за заявою Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» (далі МКП «Миколаївводоканал») про видачу судового наказу за вимогою про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення

встановив

В березні 2024 року представник скаржника звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у цивільній справі за заявою Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення. В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_1 є студентом Миколаївського національного аграрного університету та отримує стипендію у Миколаївському національному аграрному університеті, що підтверджується довідкою № 66 від 29.02.2024 про доходи (стипендію) ОСОБА_1 , виданою Миколаївським національним аграрним університетом про нарахований розмір стипендії за період з 01.09.2023 по 29.02.2024, а також випискою ПАТ «БАНК ВОСТОК» від 28.02.2024 по рахунку НОМЕР_1 , на який зараховується стипендія, за період з 01.01.2024 по 28.02.2024.

Представник скаржника вказує на те, що 31.01.2024 ОСОБА_1 , намагаючись зняти кошти стипендії у банкоматі ПАТ «БАНК ВОСТОК», отримав повідомлення про неможливість зняття коштів, оскільки на кошти на його рахунку накладено арешт. Згідно з даними з Автоматизованої системи виконавчого провадження було виявлено, що відносно ОСОБА_1 . Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрите виконавче провадження № 70730018, де він зазначений боржником, а стягувачем МКП «Миколаївводоканал». Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відмовлено скаржнику у знятті арешту з коштів, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «БАНК ВОСТОК», на який зараховуються кошти стипендії і ОСОБА_1 з такою відмовою не погоджується. Існування арешту коштів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «БАНК ВОСТОК», на який зараховуються кошти стипендії, фактично позбавляє скаржника права користуватись своєю стипендією, що у свою чергу є засобом для існування, а тому є порушенням його законних прав та інтересів. При цьому, наявність арешту на кошти стипендії, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «БАНК ВОСТОК», накладення арешту на який заборонено Законом України «Про виконавче провадження», є порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тобто право мирно володіти своїм майном. Представник скаржника зазначає, що для забезпечення справедливого балансу між виконанням судового рішення та дотриманням прав скаржника, арешт у частині надходження стипендії необхідно зняти. Представник скаржника просить зобов`язати Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код 34993225) зняти арешт з грошових коштів, які надходять ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) як стипендія на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «БАНК ВОСТОК».

Від представника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшов відзив в якому зазначено, що згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 70730018 з примусового виконання судового наказу № 2-н/489/816/20 виданого 28.12.2020 Ленінським районним судом м.Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь МКП "Миколаївводоканал" боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення станом на 25.08.2020 в розмірі 27997,96 грн., стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь МКП "Миколаївводоканал" судовий збір в розмірі 210,20 грн. 24.01.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чмих Л.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 24.01.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чмих Л.В. винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 24.01.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чмих Л.В. винесена постанова про стягнення виконавчого збору. 24.01.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чмих Л.В. винесена постанова про арешт коштів боржника. 22.11.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чмих Л.В. винесена постанова про арешт коштів боржника. 24.11.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чмих Л.В. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Станом на 18.04.2024 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надходило повідомлень від стягувача чи боржника, щодо повного або часткового виконання рішення суду.

Представник Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вказує на те, що банк не повідомляв виконавця, що на рахунок НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «БАНК ВОСТОК» заборонено накладати арешт, та наклав арешт на вказаний рахунок. Виходячи із зазначеного у наданій ПАТ «БАНК ВОСТОК» довідці, на вказаний вище рахунок можуть зараховуватися кошти будь-якого призначення, таким чином рахунок не відкривався скаржником (боржником) з метою отримання виключно стипендії. Скаржник помилково вважає, що рахунок НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «БАНК ВОСТОК» є рахунком зі спеціальним режимом використання, та відноситься до переліку рахунків на які згідно із законом заборонено звертати стягнення. Виходячи з вище викладеного, державний виконавець мав право та був зобов`язаний накласти арешт на рахунок НОМЕР_1 відкритий у ПАТ«БАНК ВОСТОК». Зняття арешту з майна (коштів) боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено Законом України «Про виконавче провадження». У разі сплати заборгованості по виконавчому провадженню № 70730018 на користь стягувача, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження державний виконавець має підстави для зняття арешту з коштів (майна) боржника відповідно до абз. 3 п. 16 розд. VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень. Станом на 19.04.2024 на виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувають відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ». Скаржник не звертався до державного виконавця із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, а просить суд зняти арешт зі всіх коштів, які є на рахунку, що свідчить про те, що рахунок НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «БАНК ВОСТОК» може містити не тільки кошти виплат стипендії, а й кошти іншого призначення.

У відзиві зазначено, що арешт на кошти скаржника (боржника) накладався в межах суми заборгованості по виконавчому провадженню №70730018 з урахуванням розміру виконавчого збору та суми витрат виконавчого провадження. Вказаний арешт ніяким чином не позбавляє скаржника (боржника) права користування та розпорядження коштами, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК», окрім тих на які накладено арешт. Представник Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вважає, що всі дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог закону, державний виконавець був зобов`язаний накласти арешт на майно (кошти) скаржника (боржника) та у разі винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не мав підстав для його зняття. Натомість скаржником не було доведено факт виконання рішення суду, сплати виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та необхідності зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «БАНК ВОСТОК». Тому, представник Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Представник заявника скаргу підтримав.

Представник ВДВС просив відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.10.2020 у справі №489/4443/20 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь МКП "Миколаївводоканал" борг за надані послуги водопостачання та водовідведення станом на 25.08.2020 в розмірі 27997 грн. 96 коп. Крім того, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь МКП "Миколаївводоканал" судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп.

З копії довідки №213 від 07.02.2024, виданої Миколаївським національним аграрним університетом, вбачається, що ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти бюджетної форми підготовки 4 курсу денної форми навчання, СВО «Бакалавр»; закінчує навчання у червні 2024 року.

Відповідно до копії Довідки про доходи №66 від 29.02.2024, виданої Миколаївським національним аграрним університетом, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01.09.2023 по 29.02.2024 без урахування аліментів становить 6000,00 грн.

Згідно з копією довідки з ПАТ «БАНК ВОСТОК» від 31.01.2024 на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 зараховується в тому числі стипендія, по якій Законом України «Про виконавче провадження» передбачений окремий порядок здійснення відрахувань.

З копії відповіді Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №55743 від 18.03.2024 вбачається, що станом на 18.03.2024 не виявлено підстав, визначених п. 16 розд. VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, для зняття арешту з коштів боржника по виконавчому провадженню №70730018.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В п.7 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

З ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

З ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно з ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Суд враховує, що в матеріалах скарги не міститься доказів того, що ПАТ "БАНК ВОСТОК" повідомляв державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що рахунок НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «БАНК ВОСТОК» є рахунком із спеціальним режимом використання, спеціальним чи іншим рахунком, звернення стягнення на який заборонено законом. ПАТ «БАНК ВОСТОК» не повідомив державного виконавця про цільове призначення вище вказаного рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку.

Крім того, з копії довідки з ПАТ «БАНК ВОСТОК» від 31.01.2024 вбачається, що на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 зараховується в тому числі стипендія, по якій Законом України «Про виконавче провадження» передбачений окремий порядок здійснення відрахувань. Тобто, на вказаний рахунок можуть зараховуватися кошти будь-якого призначення, в тому числі і стипендія, що свідчить про те, що даний рахунок не є спеціальним та не має спеціального режиму використання, що забороняло б накладати арешт на грошові кошти на такому рахунку. Також, в ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження" міститься перелік виплат, на які не може бути звернено стягнення, та серед вказаного переліку відсутня така виплата, як стипендія.

Відповідно до п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Суд враховує, що ОСОБА_1 не звертався до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

З абз. 3 п. 16 розд. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2-12 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5) вбачається, що постанова про зняття арешту з майна боржника, постанова про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, постанова про зняття майна з розшуку або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження, за заявою боржника у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 137/1649/17 від 16.03.2020 зазначено, що повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що постанова про арешт майна боржника не була скасована, оскільки боржником не було сплачено борг, виконавчий збір, судовий збір та витрати на проведення виконавчих дій, та врахувавши, що повернення виконавчого документа стягувачу у даній справі і знищення виконавчого провадження за закінченням строків зберігання не є підставою для закінчення виконавчого провадження, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 127/2-1421/09 від 04.03.2020 відмовляючи у скарзі, суд першої інстанції, з висновками, якого погодився суд апеляційної інстанції, врахувавши наведені вище норми права, дійшов до обґрунтованих висновків про те, що державний виконавець відмовляючи у знятті арешту з майна боржника діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження не є закінченим, а рішення суду є невиконаним, що заявником не оспорюється.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 263/1468/17 від 06.03.2019 зазначено, що суди на підставі належним чином оцінених доказів дійшли правильного висновку про те, що у зв`язку з відсутністю майна у боржника державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, але законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу з цих підстав, який має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано і боржником за яким є саме заявник у цій справі.

Суд враховує, що до матеріалів скарги ОСОБА_5 та його представником не додано докази на підтвердження виконання судового рішення (судового наказу від 12.10.2020, виданого Ленінським районним судом у справі №489/4443/20, провадження №2-н/489/816/20), сплати виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

З наданої виписки по рахунку вбачається, що на рахунку є накопичуваний залишок 80183,3 грн., зараховано 23.01.2024 1980 грн. стипендії і потім на таку ж суму накладено арешт. Доступна до використання сума - 76613,3 грн. Тобто, на рахунку перебували кошти, які не є стипендією і на які могли бути арештовані.

Також, ОСОБА_1 має право користуватися та розпоряджатися коштами, які знаходяться на його рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК», крім тих, на які накладено арешт.

Представник Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вказує на те, що головним державним виконавцем Чмих Л.В. 24.11.2023 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Чинним законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу з вище вказаної підстави і стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання судового рішення (судового наказу від 12.10.2020, виданого Ленінським районним судом у справі №489/4443/20, провадження №2-н/489/816/20), яке не виконано і одним з боржників за яким є скаржник.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у цивільній справі за заявою Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у цивільній справі за заявою Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 10.06.2024.

Суддя В. В. Кокорєв