Справа № 358/525/24 Провадження № 2/358/438/24
УХВАЛА

про задоволення заяви про самовідвід

07 червня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Богуславської міської ради Київської області про скасування державної реєстрації земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:006:0246 і :01:006:0247 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену Державним реєстратором Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області Садчик Наталією Володимирівною (реєстраційні номера об`єктів нерухомого майна відповідно 206 і 206) номера відомостей про речове право 51769551 від 12.09.2023 та 51769875 від 12.09.2023, а також державний акт на право приватної власності на землю серія та номер Р1201435 виданий 03.06.2003 Богуславською міською радою Обухівського району Київської області. Також просить судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником 18/25 частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 183918747 від 08.10.2019, підставою виникнення права власності став договір дарування від 07.12.1999, Іншу 7/25 частину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 займає відповідач ОСОБА_3 .

Земельна ділянка, що належить їй (позивачці), має кадастровий номер: :01:006:0180 площею 0,1 га та межує з двома земельними ділянками ОСОБА_3 , які мають кадастрові номера :01:006:0246 і :01:006:0247 площами відповідно 0,067 га та 0,0104 га.

Державні акти на право приватної власності на землю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були видані на підставі рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області за № 149/7від 16.10.2002, зміни до якого не вносилися.

Влітку 2023 року вона (позивачка) дізналася про те, що відповідач ОСОБА_3 на земельній ділянці, що була передана відповідно до рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради за № 149/7 від 16.10.2002 в приватну спільну сумісну власність 0,0011 га із іншим співвласником будинковолодіння ОСОБА_2 для організації загального під`їзду, планує проводити будівельні роботи та обмежити доступ до вказаної земельної ділянки позивача. До того часу позивачка добросовісно користувалась земельною ділянкою, що була передана в приватну спільну сумісну власність.

В подальшому з метою встановлення меж земельної ділянки переданої для спільного користування згідно рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради за № 149/7 від 16.10.2002 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , остання звернулась на адресу Богуславської міської ради Обухівського району Київської області.

За результатами заяви ОСОБА_2 представниками Богуславської міської ради Обухівського району Київської області був складений акт № 8 обстеження земельної ділянки від 18.12.2023 відповідно до якого під час обстеження земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено розбіжності даних в технічному звіті по встановленню зовнішніх меж землекористування та даних Державного земельного кадастру, а саме: згідно даних Державного земельного кадастру ділянка, що передавалася у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 площею 0,0011 га увійшла до особистої приватної власності ОСОБА_3 .

На думку комісії занесені з помилками дані до Державного земельного кадастру порушують права ОСОБА_2 щодо права проїзду, під`їзду до ділянки, що перебуває у її приватній власності, що в свою чергу і змусило її (позивачку) для захисту своїх прав звернутись з даним позовом безпосередньо до суду.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 24 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Богуславської міської ради Київської області про скасування державної реєстрації земельних ділянок, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13 травня 2024 року з 09 години 30 хвилин, яке було відкладене на 07 червня 2024 року.

07 червня 2024 року суддею Тітовим М.Б. було подано заяву про самовідвід у даній цивільній справі, в якій суддя зазначив, що він проживає у одному будинку разом із відповідачкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , та входить до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аптечний Дім», головою правління якого є відповідачка, а тому суддя вважає, що це може викликати сумнів в об`єктивності та його неупередженості як судді, в позивача та інших учасників процесу, а відтак у законності прийнятого ним майбутнього рішення, що є неприпустимим, тому це є іншою обставиною, що виключає його участь у розгляді даної цивільної справи.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного…Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п. 49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Відтак, суд вважає, що заява судді Тітова М.Б. про самовідвід підлягає задоволенню, оскільки наведені у заяві про самовідвід обставини можуть викликати в учасників справи об`єктивні побоювання щодо безсторонності судді, а відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Обставини, викладені у заяві про самовідвід, дійсно можуть викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді в цій справі, відтак заявлений самовідвід є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

У зв`язку із чим, після вирішення заяви про самовідвід судді справу слід передати до канцелярії суду для здійснення повторного авто розподілу між суддями.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 41, 258, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву судді Тітова Миколи Борисовича про самовідвід у цивільній справі №358/525/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Богуславської міської ради Київської області про скасування державної реєстрації земельних ділянок - задовольнити.

Справу № 358/525/24 передати до канцелярії Богуславського районного суду Київської області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов