Справа № 216/6127/23
Провадження 2/216/736/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Чирського Г.М., за участю секретаря судових засідань Радочин Д.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Морозов Вадим Юрійович, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 року адвокат Морозов В.Ю. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належить ОСОБА_2 , оскільки сума боргу, з вимогою про стягнення якого звернувся позивач до суду, є значною, а тому забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії стосовно арештованого майна є співмірним та пропорційним. Вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову, у разі задоволення позову, унеможливить виконання рішення суду, оскільки відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

03.10.2024 року представник відповідача - адвокат Ямковий В.І. через "Електронний суд надіслав до суду заперечення на проти заяви забезпечення позову, в яких представник просив повернути заяву про забезпечення позову представника позивача - адвоката Морозова В.Ю., яка містить у вкладенні скановану копію заяви про забезпечення позову від імені позивача ОСОБА_1 , як подану без додержання вимог ст.ст. 14, 43, 151 ЦПК України; у разі прийняття та розгляду по суті заяви про забезпечення позову - відмовити в її задоволенні як необґрунтованої; у разі задоволення заяви про забезпечення позову - застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі ціни позову, зазначаючи, що наразі застосування зустрічного забезпечення є обов`язковим, оскільки позивач з грудня 2021 р. постійно проживає за кордоном та не має майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача.

Суд, розглянувши заяву у відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову та письмові заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення заяви із наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, що зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів».

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, втому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має урахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Судом установлено, що предметом спору, що виник між сторонами у цій справі, є стягнення суми грошових коштів за борговою розпискою у розмірі 9 634 000,00 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідач ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності наступним нерухомим майном:

-Квартирою загальною площею 73,4 кв. м., житлова площа 36,6 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Будинком загальною площею 22,7 кв. м., житлова площа 16,7 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Будинком загальною площею 18 кв. м., житлова площа 8,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Будинком загальною площею 21,8 кв. м., житлова площа 21,8 кв. м., який находиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

-Будинком загальною площею 22,3 кв. м., житлова площа 22,3 кв. м., який находиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

-Будинком загальною площею 21,8 кв. м., житлова площа 21,8 кв. м., який находиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

-Будинком загальною площею 58,1 кв. м., житлова площа 33,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

-Будинком загальною площею 74,6 кв. м., житлова площа 50,9 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Будинком загальною площею 32,6 кв. м., житлова площа 17,2 кв. м., який находиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартирою загальною площею 65,90 кв. м., житлова площа 39,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Сукупна ринкова вартість зазначеного вище майна складає суму в розмірі 6 064 206,67 грн.

Разом із зазначеним вище, на праві приватної власності у ОСОБА_2 , знаходяться наступні земельні ділянки, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

1. Земельна ділянка кадастровим номером :08:526:0145, площею 0,05 га;

2. Земельна ділянка кадастровим номером :08:526:0146, площею 0,05 га;

3. Земельна ділянка кадастровим номером :03:001:1147, площею 0,07 га;

4. Земельна ділянка кадастровим номером :03:001:1146, площею 0,06 га;

5. Земельна ділянка кадастровим номером :03:001:1145, площею 0,07 га. Загальна площа вказаних вище земельних ділянок складає суму в розмірі 0,3 га.

Представник позивача у заяві зазначив, що оскільки зазначених вище будинків, зокрема їх сукупною вартістю, яка складає суму в розмірі 6 064 206,67 грн., неможливо належним чином забезпечити позовну заяву, необхідно накласти арешт на зазначені вище, належні боржнику земельні ділянки та все інше нерухоме майно, яке буде виявлено виконавцем в процесі виконання ухвали про забезпечення позовної заяви. Забезпечення позовної заяви таким чином буде відповідати принципу співмірності із заявленими мною вимогами.

Так, предметом позову є стягнення значної суми коштів, накладення арешту на належне боржнику майно у виді нерухомого майна та земельних ділянок як вид забезпечення позову, може бути застосований шляхом накладення такого арешту, позаяк позивачем доведено належність такого майна відповідачу та обґрунтовано можливість його відчуження, а тому заява позивача в цій частині підлягає до задоволення.

Разом з тим, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Морозов В.Ю., вважаючи, що вказаного майна не вистачає для забезпечення позовної заяви, просить суд накласти арешт на всі наявні грошові кошти, які містяться на рахунках ОСОБА_2 , які знаходяться у відповідних банківських установах, крім рахунків із на які законом заборонено накладати арешт.

Згідно пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Тобто, суд на цій стадії має перевірити, яке конкретно майно чи грошові кошти належить відповідачу і де вони знаходяться.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням (ч. 4 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, ухвала суду про накладення арешту в порядку забезпечення позову в цивільній справі є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відтак, ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункт 7.13 постанови) та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) (пункти 50-52, 92 постанови).

Отже, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві. При вирішенні питання про забезпечення позову необхідно брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Саме з цією метою положеннями частини першої статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З наведеного випливає, що відомості про те, на які саме розрахункові рахунки позивач просить накласти арешт, в яких саме фінансових установах знаходяться грошові кошти, в якій сумі та в якій валюті перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Разом з тим, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту в тому числі і на грошові кошти, які містяться на рахунках ОСОБА_2 , які знаходяться у відповідних банківських установах, позивач не надав доказів, які б підтверджували відомості, що у ОСОБА_2 станом на час подання та розгляду заяви про забезпечення позову в суді наявні рахунки в банківських установах, в яких саме фінансових установах знаходяться грошові кошти, інформацію про суми розміщених на них грошових коштів, місце і умови їх розміщення.

Відсутність відомостей про рахунки та вклади відповідача не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами, а тому вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на таких рахунках, не є обґрунтованим, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, оскільки позивач має зареєстроване місце проживання на території України, не знявшись з реєстраційного обліку на час судового розгляду, а доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, представником відповідача не надано.

Крім того, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в частині подання позивачем до суду розглядаємої заяви про забезпечення позову без належного його підпису, оскільки, як вбачається із поданих через систему «Електронний суд» документів, вказана заява про забезпечення позову разом із додатками надіслана з використанням електронного цифрового підпису представника позивача адвоката Морозова В.Ю., який зазначений у вступній частині процесуального документу, що відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2023 року по справі №204/2321/22 та від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Морозов Вадим Юрійович, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), шляхом заборони проведення будь-яких дій, що повзанні з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава та інше), а саме на майно:

- Квартиру загальною площею 73,4 кв.м., житлова площа 36,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Будинок загальною площею 22,7 кв.м., житлова площа 16,7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Будинок загальною площею 18 кв.м., житлова площа 8,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Будинок загальною площею 21,8 кв.м., житлова площа 21,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- Будинок загальною площею 22,3 кв.м., житлова площа 22,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- Будинок загальною площею 21,8 кв.м., житлова площа 21,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- Будинок загальною площею 58,1 кв.м., жилова площа 33,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- Будинок загальною площею 74,6 кв.м., житлова площа 50,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Будинок загальною площею 32,6 кв.м., житлова площа 17,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Квартиру загальною площею 65,9 кв.м., житлова площа 38,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- Земельну ділянку кадастровим номером :08:526:0145, площею 0,05 га;

- Земельну ділянку кадастровим номером :08:526:0146, площею 0,05 га;

- Земельну ділянку кадастровим номером :03:001:1147, площею 0,07 га;

- Земельну ділянку кадастровим номером :03:001:1146, площею 0,06 га;

- Земельну ділянку кадастровим номером :03:001:1145, площею 0,07 га.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г. М. Чирський