Справа № 344/3653/24
Провадження № 2/344/1822/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

03 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

28.02.2024 представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» із позовною заявою до відповідача, в якій просить: стягнути заборгованість за Договором позики №9385618 від 11.09.2020 в розмірі 24 025,37 грн. та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що 11.09.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №9385618. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та акцептована ОСОБА_1 11.09.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 6800,00 грн., на поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 вказаний відповідачем при оформленні договору позики. На умовах договору позики (п.2, основні параметри) позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених Договором позики у розмірі 6800,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 11.10.2020 (п.2, дата повернення позики (останній день), розмір процентів акційних у день становить 0,80% (п.2, розмір процентів акційних у день), розмір процентів на прострочену позику у день, становить 2,70% (п.2, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день).

Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та не повернув грошові кошти позивачу, у зв`язку з чим станом на 20.02.2024 його заборгованість становить 24 025,37 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом - 6800,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування - 13 056,00 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування - 0,00 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн.; штрафні санкції згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних) - 815,64 грн. (період нарахування 12.10.2020 - 23.02.2022); інфляційне збільшення - 3 353,73 грн. (період нарахування 12.10.2020 - 23.02.2022). У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.02.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

01.03.2024 провадження у справі відкрито.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. 21.03.2024 від представника позивача - адвоката Бачинського О.М. через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі, відповідно до якої останній просив подальший розгляд справи проводити відсутністю уповноваженого представника позивача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, заперечення щодо заочного розгляду відсутні.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 30.05.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 11.09.2020 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №9385618. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та акцептована ОСОБА_1 11.09.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 6 800,00 грн., на поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 вказаний відповідачем при оформленні договору позики.

На умовах договору позики (п.2, основні параметри) позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених Договором позики у розмірі 6 800,00 грн., строк позики 30 днів, дата повернення позики (останній день) 11.10.2020, процентна ставка (базова) в день 1,60% (фіксована), знижена процентна ставка /день - 0,80%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день) - 2,7% ( а.с. 16).

ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу №016-010421 від 01.04.2021 (а.с. 76-82), яке в свою чергу відступило Право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на підставі договору факторингу №20231130/1 від 30.11.2023 (а.с. 90-97).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №016-010421 від 30.04.2021, ТОВ «Сіроко Фінанс» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором №9385618. від 11.09.2020 на загальну суму заборгованості 19 856,00 грн., яка складається з: залишок заборгованості за тілом - 6800,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування - 13 056,00 грн. (а.с. 17).

Згідно з Договору факторингу №20231130/1 від 30.11.2023 та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», включно і до ОСОБА_1 (порядковий номер 5 згідно реєстру прав вимоги №20231130/1) (а.с. 90-97).

Відповідно до Реєстру прав вимог №20231130/1 від 30.11.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором №9385618. від 11.09.2020 на загальну суму заборгованості 19 856,00 грн., яка складається з: залишок заборгованості за тілом - 6800,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування - 13 056,00 грн. (а.с. 54-56).

Згідно Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором станом на 20.02.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 24 025,37 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 6 800,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування - 13 056,00 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування - 0,00 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн.; штрафні санкції згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних) - 815,64 грн. (період нарахування 12.10.2020 - 23.02.2022); інфляційне збільшення - 3 353,73 грн. (період нарахування 12.10.2020 - 23.02.2022) (а.с. 21).

З копій повідомлення про відступлення прав вимог за договором позики №9385618, за вих.№ 33/5-211040005 від 13.12.2023 та вих. №б/н від 22.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся, що з 30.11.2023 новим кредитором, який має право грошової вимоги на отримання заборгованості за договором позики стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф».

Відповідно до копії досудової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» зверталася до ОСОБА_1 з досудовою вимогою сплатити заборгованість, яка станом на 14.12.2023 становить 19 856,00 грн.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором позики, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що договір між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 від 11.09.2020 був укладений в електронній формі. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договором позики.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріалами справи встановлено та не оспорюється відповідачем, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Статтею 1077 ЦК Українивизначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1084 ЦК Україниякщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики №9385618. від 11.09.2020 не виконав, у передбачений в договорі строк кошти в повній мірі не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми боргу за кредитом в розмірі 6800,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному договору становить 6800,00 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Щодо стягнення процентів за договором позики суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до пункту 2 договору позики №9385618 від 11.09.2020 кредит надававався на 30 днів, дата повернення позики (станній день) 11.10.2020.

Позивач просить стягнути відсотки за договором позики в сумі 13 056,00 грн.

Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором позики №9385618 від 11.09.2020 проценти можуть бути нараховані терміном не більше 30 календарних днів, починаючи з першого дня укладення Договору, так як сторони є вільними в укладенні договору, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.

Встановлено, що відповідно до умов договору позики №9385618. від 11.09.2020 сума кредиту становила 6800 грн, процентна ставка (базова ) в день (фіксована) - 1,60%. Строк кредитування 30 днів.

Тому суд вважає за необхідне провести власний розрахунок заборгованості за відсотками, а саме 6800 х 1,60 % х 30 днів, що становить 3264, 00 грн.

Таким чином, сума заборгованості за договором позики становить 10 064, 00 грн., з яких: 6 800,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 3264,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 815,64 грн. та інфляційного збільшення в розмірі 3 353, 73 грн., то слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із розрахунку 3% річних та інфляційного збільшення, позивач просить стягнути із відповідача 3% річних за період з 12.10.2020 до 23.02.2022 в розмірі 815,64 грн. та інфляційні втрати за період з 12.10.2020 по 23.02.2022 в розмірі 3 353, 73 грн.

Разом із цим, внаслідок неповернення ОСОБА_1 кредитних коштів у повному обсязі та в строки, визначені договором позики, згідно вимог ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню штрафні санкції, зокрема 3% річних від простроченої суми за період з 12.10.2020 по 23.02.2022за наступними розрахунками:

з 12.10.2020 до 31.12.2020: 10 064, 00 грн. (сума боргу) х 3% х 81 (кількість днів): 366 : 100 = 66,82 грн.;

з 01.01.2021 до 31.12.2021 : 10 064, 00 грн. (сума боргу) х 3% х 365 (кількість днів) : 365 : 100 = 301,92 грн.;

з 01.01.2022 до 23.02.2022 : 10 064, 00 грн. (сума боргу) х 3% х 54 (кількість днів) : 365 : 100 = 44,67 грн.

Всього на суму 413,41 грн., а також сума інфляційного збільшення: (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.16890269. Інфляційне збільшення: 10 064, 00 х 1.16890269 - 10 064, 00 = 1699,83 грн.

Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови договору позики належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за даним договором позики в загальному розмірі 12 177,24 грн., що складається із: 6800,00 грн. - заборгованість за тілом кредита, 3264,00 грн. - заборгованість за відсотками,штрафні санкції згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних) - 413,41 грн. (період нарахування 12.10.2020 по 23.02.2022); інфляційне збільшення - 1699,83 грн. (період нарахування 12.10.2020 - 23.02.2022).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» є правонаступником всіх прав та обов`язків кредитодавця, а зобов`язання залишились невиконаними, тому заборгованість за договором позики, яка розрахована судом підлягає стягненню на користь позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1227, 79 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу заявлених представником позивача, суд враховує наступне.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 137 ЦПК Україниза результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію Договору про надання правової допомоги № 20240216-1 від 16.02.2024, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на суму 7000,00 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Бачинського О.М.

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правничої допомоги, враховуючи малозначність справи, значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що заявник має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн. При цьому суд враховує, що час, як такий, що витрачений на виконання зазначених робіт, та вартість такого обсягу робіт є дещо завищеною.

Враховуючи ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» у розмірі 2 500 грн.

На підставі керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за Договором позики №9385618 від 11.09.2020 в розмірі 12 177 (дванадцять тисяч сто сімдесят сім) гривень 24 копійки, яка складається з: 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок - залишок заборгованості за тілом; 3264 (три тисячі двісті шістдесят чотири) гривні 00 копійок - залишок заборгованості по процентам за користування; 413 (чотириста тринадцять) гривень 41 копійки - 3% річних, 1699 (одну тисячу шістсот дев`яносто дев`ять ) гривень 83 копійки- інфляційне збільшення.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судовий збір у розмірі 1 227 (одна тисяча двісті двадцять сім) гривень 79 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі пятсот ) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Артеміда-Ф», , місце знаходження: вул. С. Бандери, буд. 87, офіс 54, м. Львів, 79013;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання:

АДРЕСА_2 рішення складено 03.06.2024.

Суддя

Івано-Франківського суду Кіндратишин Л.Р.