Справа №464/4378/22 Головуючий у 1 інстанції:Горбань О.Ю.
Провадження №22-ц/811/3101/23 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Горбань О.Ю. від 05 грудня 2022 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 02.04.2019 року по 30.11.2021 року з централізованого опалення у розмірі 27403,84 грн, з надання гарячого водопостачання у розмірі 8977,67 гривень, а всього 36381 (тридцять шість тисяч триста вісімдесят одна) гривні 51 копійка.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судові витрати у розмірі 620,25 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судові витрати у розмірі 620,25 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судові витрати у розмірі 620,25 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судові витрати у розмірі 620,25 гривень.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Зазначає, що судом вказано невірний висновок про те, що надані позивачем розрахунки є належними та допустимими доказами про наявність визначеного розміру боргу. В розрахунку зазначається, що підставою нарахування заборгованості є тарифи прийняті відповідними постановами НКРЕ КП, зокрема від 31.03.2015 року № 1171 зі змінами. Згідно п. 79 даної постанови з грудня 2018 року тарифи з центрального опалення становить: - умовно-змінну частину тарифу для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 32,15 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 30,15 грн за 1 кв.м; решта витрат, крім паливної складової 2,00 грн за 1 кв.м); - умовно-постійну частину тарифу /місячна плата протягом року за одиницю приєднаного теплового навантаження) 23913,23 грн/Гкал/год, з урахуванням податку на додану вартість. Загальна опалювальна площа становить квартири становить 66.60 м.кв. Проте, згідно розрахунку вбачається, що в період з 01.04.2019 року по 30.11.2021 року застосовані тарифи, які не відповідають вищевказаній постанові. Виходячи з принципу необхідності доказування кожною стороною підстав своїх вимог та заперечень позивач не довів підставність своїх вимог в частині умовно-змінної частини тарифу. Окрім того, позивач не надав жодного документу з якого б вбачалось періоди опалювальних сезонів за попередні роки. Резюмуючи наведене, за відсутності наведених доказів, суд при розгляді даної справи зобов`язаний керуватись тарифами наведеними у вищевказаній постанові відповідно. Також судом не досліджена та обставина, що з наявного в матеріалах справи розрахунку за отримані послуги з постачання гарячої води, не відображені дані, які стали підставою для нарахування заборгованості, хоча з 2003 року в квартирі є встановлені водолічильники, що підтверджується актом ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 09 липня 2021 року, в якому зафіксовані покази на час його складання. Одиницею виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води є куб. метр. , а отже в наданому позивачем розрахунку повинно бути вказано обсяг спожитої гарячої води за яку нарахований борг, разом з тим дана інформація в розрахунку не відображена. Вказує, що дата народження ОСОБА_4 17 грудня 2003 року, що відображено в довідці № 1 з місця проживання про склад сім`ї (арк. 7). Період за який стягується борг є з квітня 2019 року по 30.11.2021 року, тобто період в який ОСОБА_4 , ще не мала повної цивільної дієздатності, що не допускає стягнення з неї заборгованості за вказаний період (ст.34 Цивільного кодексу України). З викладеного вбачається, що при постановленій оскаржуваного рішення, суд надав не вірну оцінку обставинам справи, не здійснив належний дослідження доказів та не вірно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, 7, 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанову Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі №6-59цс13, та задовольняючи позов, виходив з того, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №1 від 07.07.2022, виданою ЛМКП «Львівтеплоенерго». Власником квартири є ОСОБА_2 З розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість по помешканню відповідачів за період з 02.04.2019 року по 30.11.2021 року за послуги з централізованого опалення становить 27403,84 грн. та за послуги гарячого водопостачання становить 8977,67 грн. Суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим, з відповідачів слід солідарно стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги гарячого водопостачання за період з 02.04.2019 року по 30.11.2021 року.

Колегія суддів перевіряючи оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

23.09.2022 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості, в якому просило:

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заборгованість за період з 02.04.2019 року по 30.11.2021 року за послуги з централізованого опалення в сумі 27 403 грн. 84 коп., за послуги з гарячого водопостачання в сумі - 8977 грн. 67 коп., а також 2481,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що позивач є теплопостачальною організацією і являється виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в будинок АДРЕСА_2 . У квартирі АДРЕСА_3 цього будинку проживають відповідачі. З 01.07.2014р. вважається укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові (виконавець) та споживачами (власниками/співвласниками/балансоутримувачами будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно надсилались повідомлення про оплату послуги централізованого опалення. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі проживаючи і користуючись послугами, які надаються силами позивача, не виконують обов`язку, здійснюють платежі за центральне опалення та гарячого водопостачання не регулярно і не в повному обсязі. У зв`язку з порушенням термінів оплати з боку відповідачів за період з 02.04.2019 року по 30.11.2021 року утворилась заборгованість за теплопостачання у розмірі 27403 грн. 84 коп. та за послуги гарячого водопостачання в розмірі 8977 грн. 67 коп.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені зазначеним вище Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 1.1 договору приєднання «Про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим договором приєднання.

Встановлено, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії, зокрема до будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №1 від 07.07.2022р., виданою ЛМКП «Львівтеплоенерго». Власником квартири є ОСОБА_2 (а.с.7).

З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що заборгованість по помешканню відповідачів за період з 02.04.2019 року по 30.11.2021 року за послуги з централізованого опалення становить 27403,84 грн. та за послуги гарячого водопостачання становить 8977,67 грн.(а.с.8-11).

Вказаний розрахунок відповідачами не спростовано, свого контррозрахунку не надано, клопотань про витребування доказів на його спростування не заявлено в суді першої інстанції, крім того такий додатково підтверджений інформацією Відділу обліку та збуту позивача з роз`ясненням порядку та способу здійснення розрахунків заборгованості.

Установивши, що відповідачі є споживачами послуг, які надає комунальне підприємство теплопостачання, суд першої інстанції визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню із останніх за вказаний період на користь комунального підприємства, дав належну оцінку відповідним розрахункам, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на те, що відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних послуг і зазначене ними не спростовано.

Щодо доводів апелянта, що розрахунок заборгованості є неналежним доказом у справі, то відповідачами наданий позивачем розрахунок не спростований, що є їх процесуальним обов`язковим, згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України, а відтак такий правомірно прийнятий судом до уваги, як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Більше того, іншого розрахунку відповідачами суду надано не було. Клопотань про витребування певних доказів (призначення експертиз) не заявлялося.

Щодо тверджень апелянта про неправильне нарахування за гаряче водопостачання, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку або приладів - розподілювачів теплової енергії виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. Виконавець має право проводити контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку або приладів - розподілювачів теплової енергії у присутності споживача або його представника.

Якщо споживач вчасно не подав показники лічильника, то згідно із пунктом 11 «Правил» плата за послуги нараховується за нормативами (нормами) споживання пропорційно кількості мешканців квартири, з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Відповідачі не передавали покази вузлів обліку гарячого водопостачання, тому нарахування протягом спірного періоду проводилося за нормами споживання пропорційно кількості мешканців квартири.

09.07.2021р. у квартирі відповідачів у присутності ОСОБА_2 проведено контрольне зняття показів вузлів обліку гарячої води. В акті зафіксовано покази вузлів обліку станом на дату його складання (а.с.83). В подальшому ЛМКП «Львівтеплоенерго» було зроблено перерахунок вартості наданих послуг за гаряче водопостачання у сторону зменшення на суму 27 519,72 грн. Нові нарахування було проведено відповідно до показів лічильників на суму 8 977,67 грн.

Відтак, нарахування заборгованості за послугу з гарячого водопостачання протягом спірного періоду проведено правомірно з урахування показів вузла обліку гарячого водопостачання.

Інших доказів, які б вказували, що нарахування здійснюється позивачем некоректно чи застосовується неправильний спосіб розподілу витрат на опалення та суперечить принципу розрахунку витрат теплової енергії на опалення місць загального користування, стороною відповідача суду не надано.

Апелянткою також вказується, що рішенням суду порушуються права ОСОБА_4 , однак апелянтка жодним чином не мотивувала чому рішення в частині стягнення суми заборгованості з ОСОБА_4 порушує права чи впливає на інтереси апелянтки, також ОСОБА_4 рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувала, тому рішення суду в цій частині не переглядається.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2024 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра