Номер провадження: 22-ц/813/7539/24
Справа № 502/819/13-ц
Головуючий у першій інстанції Маслеников О.А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Заїкіна А.П.

суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Большан Інни Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2015 року про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2015 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Виправлено помилку у виконавчому листі по справі №502/819/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та видано два виконавчих листа на кожного з боржників.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листі на виконання рішення Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2013 р. по цивільні справі № 502/819/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 17 жовтня 2024 року адвокатом Большан Інною Володимирівною, діючою від імені ОСОБА_1 , було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2024 року залишено без руху апеляційну скаргу адвоката Большан І.В., діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2015 року. Надано апелянту строк для усунення недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду, а саме, шляхом подання рішення або ухвала, що оскаржується. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апелянт оскаржує ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2015 року, разом з тим копія вказаної ухвали до апеляційної скарги не додано.

23.10.2024 р. до апеляційного суду надійшла заява про усунення недоліків, надано копію оскарженої ухвали суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Большан Інни Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2015 року залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що строк на апеляційне провадження пропущено, заява про поновлення строку відсутня. Необхідно подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, де вказати підстави для поновлення строків та надати докази поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

30 жовтня 2024 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Большан Інни Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , подано заяву про усунення недоліків, в якій остання просить поновити строк на оскарження ухвали суду.

Апелянт як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що 03.10.2024 року, внаслідок побутової травми, у ОСОБА_4 було діагностовано пошкодження зв`язки правого променево-зап`ясткового суглобу правої руки, гематому, больовий синдром. Було рекомендовано іммобілізацію з накладенням гіпсової пов`язки з 03.10.2024 року по 17.10.2024 року з розвантаженням правої кінцівки.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, заявою про усунення недоліків та доданими до неї матеріалами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. п. 1, 10, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України , основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема , верховенство права , розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Статтями 292, 294 ЦПК України, в редакції чинній станом на 27.05.2015 р., передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. (Рішення Суду від 03 грудня 2003 року у справі Рябих проти Росії).

Норми які регулюють питання строків подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають право розраховувати, що ці норми будуть застосовані. (Рішення Суду у справі Перет`яка та Шереметьев проти України від 21 грудня 2010 року)

Вирішення питання щодо поновлення строку не є необмеженим, а пов`язано з обов`язком сторони протягом розумного строку вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їй провадження (Рішення Суду у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року).

В кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, які виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Усталена практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, від 21 жовтня 2010 року; PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року; USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46 - 53, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року; OSOVSKA AND OTHERS v. UKRAINE, № 2075/13, 19306/13, 28131/13, 21478/14, 56107/14, § 27 - 29, ЄСПЛ, від 28 червня 2018 року; SABADASH v. UKRAINE № 28052/13, § 31-34, ЄСПЛ, від 23 липня 2019 року), свідчить, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження.

Зазначені правові висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18).

З пояснень апелянта вбачається, що адвокат Большан І.В. не мала можливості подати апеляційну скаргу у строк, оскільки у неї було пошкодження правої руки.

Колегія суддів вважає, що наведені апелянтом доводи поважності пропуску процесуального строку не є поважними. Відсутні докази наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали саме ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання адвоката Большан Інни Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2015 року про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційний суд роз`яснює апелянту, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ухвалив :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Большан Інни Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2015 року про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., згідно квитанції № 4364-0313-9016-9380 від 17 жовтня 2024 року.

Роз`яснити апелянту, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Судді Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін

С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе