СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19378/24

пр. № 2/759/5864/24

11 листопада 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Натальчук А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, у якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на підставі судового наказу, виданого 03.10.2019 у справі №759/17871/19, з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 07.08.2004 року по 18.11.2019 року перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . 03.10.2019 року Святошинським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини для відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти сплачує регулярно, заборгованості немає. Проте протягом наступних років позивач створив нову сім`ю, 15.05.2021 року уклав шлюб з ОСОБА_5 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_6 .

Позивач вказує, що 12.03.2024 року Оболонським районним судом м. Києва було винесено судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та до досягнення нею повноліття. Також рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2024 року стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання як дружини в розмірі частини від усіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначені аліменти позивач сплачує регулярно, заборгованості не має.

Однак на даний час у зв`язку зі зміною сімейного стану позивача та збільшенням матеріальних витрат після народження другої дитини, погіршився його матеріальний стан у зв`язку зі сплатою аліментів на двох дітей та дружину, в результаті чого позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Окремо зазначив, що через скрутне матеріальне становище він був змушений звернутися за грошовою позикою.

Враховуючи вищевикладене, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 заперечила проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та не доведеними. Звернула увагу суду на те, що позивач вже звертався до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на зміну сімейного та майнового стану, рішенням суду від 16.02.2024 року у справі №759/23641/23 йому було відмовлено у задоволенні позову через недоведеність обставин, зазначених у позові. Відповідач вважає, що наразі позивачем також не додано до позовної заяви доказів про розмір його доходів, та не доведено зміну обставин, які б доводили необхідність у зменшенні розміру аліментів. Звернула увагу на те, що під час розгляду справи судом про стягнення аліментів на утримання теперішньої дружини позивача, останній визнав заявлені до нього позовні вимоги та вказав на відсутність на утриманні у нього інших дітей, приховавши від суду факт стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 . Крім того відповідач вказує на те, що позивачем не сплачуються додаткові витрати дочки ОСОБА_3 , пов`язані із медичним обслуговуванням, посиленим харчуванням, на її розвиток, дозвілля, а також додаткові витрати на навчання з позашкільної освіти. Просила стягнути з позивача на свою користь понесені судові витрати на правничу допомогу.

У відповіді на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 вказав, що додаткові кошти на дитину витрачає за необхідністю, оплачує мобільний зв`язок та надає кишенькові кошти на відкритий для дочки банківський рахунок. Щодо скрутного фінансового становища зазначив, що має непогашену кредитну заборгованість у розмірі 38 725,41 грн., на підтвердження чого надав довідку від кредитора. Витрати на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі вважає неспівмірними із складністю даної справи, а тому просить суд урахувати при визначенні їх розміру сплату позивачем аліментів на утримання двох дочок та дружини.

Представник позивача - адвокат Ігнатенко В.М. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Підтримав позовну заяву, просив задовольнити з викладених в ній підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Шуляк Ю.Л. подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заперечували проти задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні учасниками справи не подавалися.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 по 18.11.2019 року.

Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 28.11.2009, актовий запис №3747.

03 жовтня 2019 року Святошинським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі №759/17871/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

15 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №566.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 26.08.2023 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1023.

12 березня 2024 року Оболонським районним судом м. Києва у справі №756/2812/23 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

17 червня 2024 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/2813/24 стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання як дружини в розмірі від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 04.03.2024 року та до досягнення дитиною ОСОБА_6 трирічного віку.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 364/1139/19).

Відтак стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на дитину від першого шлюбу, посилаючись на погіршення матеріального стану у зв`язку із зміною його сімейного стану та збільшенням матеріальних витрат у зв`язку із сплатою аліментів на двох дітей та дружину, в результаті чого позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 на підтвердження погіршення матеріального стану надав суду договір безпроцентної позики (поворотної фінансової допомоги) на суму 200 000,00 грн., укладений ним 10.05.2023 року з ТОВ «Фенікс Контракт», що не посвідчений нотаріально. Також довідку АТ «Райффайзен Банк» від 16.10.2024 року №81-23/2/116566 про наявність заборгованості за кредитним договором №010/2553/82/685988 від 17.10.2019 року у розмірі 38 725,41 грн.

Однак надані докази суд не бере до уваги, оскільки вони не є доказами у розумінні закону, які можуть підтверджувати погіршення майнового стану позивача.

Надавши суду ці докази, позивачем не вказано місце його роботи та розмір заробітної плати, не надано у розпорядження суду довідки про доходи за останні роки, наявність чи відсутність у власності рухомого та/або нерухомого майна.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або які свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_3 у визначеному судом розмірі.

Позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

При цьому, обставинам щодо зміни сімейного стану позивача, що є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів, суд надав оцінку у рішенні від 16.02.2024 у справі №759/23641/23, яке набрало законної сили та не було оскаржене позивачем.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що під час розгляду Оболонським районним судом м. Києва справи № 756/2813/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, ОСОБА_1 просив задовольнити позов у повному обсязі, при цьому не вказував на скрутне матеріальне становище (про що вказував у позові про зменшення розміру аліментів поданому до суду у грудні 2023 року) та наявність у нього обов`язку по сплаті аліментів на двох дітей, що стягуються у судовому порядку.

У даному випадку зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі та сплачує на користь останньої аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Доводи сторін щодо понесення ними додаткових витрат на утримання дочки Катерини суд не бере до уваги, оскільки зазначене не є предметом даного спору, а підлягає вирішенню у порядку ст. 185 СК України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки зменшення розміру аліментів можливе лише у разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення його майнового стану як платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини в іншому шлюбі та утриманні дружини. Однак позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану (довідки про доходи, заробітну плату, належність рухомого та нерухомого майна тощо), а наявність іншої дитини в іншому шлюбі та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються на дитину від попереднього шлюбу.

Щодо витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Проте для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що на підтвердження понесенням відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано ордер на надання правничої допомоги адвокатом Шуляк Ю.Л., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 27.09.2024 року, у якому сторони обумовили суму гонорару у розмірі 5 000,00 грн., платіжну інструкцію про сплату за правничу допомогу за договором від 27.09.2024 року у розмірі 5 000,00 грн. Крім того, до додаткових письмових пояснень від 11.11.2024 року було долучено квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.72061351.1, яка підтверджує сплату за правничу допомогу від 11.11.2024 року у розмірі 4 000,00 гривень.

У розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Натомість позивачем не доведено неспівмірність понесених відповідачем витрат на правничу допомогу із складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), лише вказано на його матеріальний стан.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які понесла відповідач та з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеля ційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О. Горбенко