Справа № 206/3615/24
Провадження № 2/206/1409/24
01.10.2024 м.Дніпро
Самарський районний суд міста Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Нестеренко Т.В.,
при секретарі Бублейник В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, яка мотивована тим, що 30.12.2022 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В кінці червня місяця 2023 року за місяць до народження дитини, відповідач лишив сім`ю та переїхав жити в с. Новоселівку, Великомихайлівського району, Одеської області, де мешкає по теперішній час. З моменту народження донька мешкає разом з позивачем. Під час вагітності і після народження доньки, відповідач не надав і не надає позивачу ніякої матеріальної допомоги, в тому числі і на утримання спільної доньки у зв`язку з чим, вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. Зазначає, що вона є інвалідом з дитинства по зору 1-ї групи. У зв`язку з інвалідністю та доглядом за дитиною, позивач не працює, проте отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 860 грн. На утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб відповідач не має. Відповідач працює директором ТОВ «Одиссея» Одеської області с. Новоселівка та має стабільну заробітну плату щомісяця, тому вважає, що він може сплачувати аліменти. На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.
В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності.
Відповідач в судові засідання призначені на 06.08.2024, 02.09.2024, 01.10.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток поштою, шляхом направлення смс-повідомлення, які останній отримував, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться довідки, відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд вказаної справи. Відповідач причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не направляв, своїм правом на написання відзиву не скористався.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, ухвалюючи рішення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що між сторонами 30.12.2022 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 418 (а.с. 3).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.09.2023 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 178 (а.с. 7).
На теперішній час дитина проживає разом із позивачем.
Крім того, як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 , 1997 року народження є особою з інвалідністю з дитинства по зору І групи, їй призначена державна соціальна допомога з 01.05.2022 довічно у розмірі 4186 грн. 00 коп.
Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем.
Частиною 4 статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
За правилами ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно частин 1, 4 статті 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, при цьому, позивач не працює, має інвалідність, приймаючи також до уваги працездатний вік і матеріальне становище відповідача, який має заробіток та може надавати матеріальну допомогу позивачу, суд, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини і фінансових можливостей відповідача, приходить до висновку, що аліменти на утримання дружини необхідно стягнути у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок в дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст.3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 09.07.2024 і до досягнення дитиною трьох років.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.В. Нестеренко