Справа № 725/6594/24
Провадження № 2/727/1666/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого-судді: Одовічен Я.В., за участю секретаря: Бзова Р.Г., представників сторін, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Чернівці клопотання представника позивача про витребування доказів та про призначення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзер 2023» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділення частки з спільного сумісного майна подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзер 2023» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділення частки з спільного сумісного майна подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Представник позивача під час підготовчого провадження у справі звернувся до суду з клопотаннями про витребування доказів та про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

У клопотанні від 15.07.2024 року просив витребувати від приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Закарпатської області Форкош Мирослави Михайлівни належним чином засвідчену копію договору дарування від 17.02.2017 року, реєстровий номер №161, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 торгово-побутовий комплекс «Кайзер» літ.А, площею 724,9 кв.м. та кафе літ.Б, площею 521,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких цей договір було посвідчено. Також просив витребувати у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної Ірини Євгеніївни акти прийому-передачі серії та номер 801 та 802, виданих 27.03.2023 року, на підставі яких торгово-побутовий комплекс «Кайзер» літ.А, площею 724,9 кв.м. та кафе літ.Б, площею 521,3 кв.м., а також земельна ділянка, площею 0,0589 га, кадастровий номер №:14:003:0069, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , внесено до статутного капіталу ТОВ «Кайзер 2023», та документів , що стали підставою для цих актів.

Клопотання обґрунтовував тим, що позивач не була стороною правочину та не може отримати самостійно такі документи.

Також, позивач у клопотанні від 06.09.2024 року просив: витребувати від приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Закарпатської області Форкаш М.М. оригінал заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на вчинення дій з нерухомим майном від 12.02.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гунда А.М., який був наданий ОСОБА_2 при укладенні договору дарування від 17.02.2017 року №161; витребувати від ГУ Державної податкової служби в Чернівецькій області інформацію про надходження податків у період з 01.01.2000 року по 31.12.2004 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , яких саме, в якому розмірі та з якого виду діяльності; витребувати від ГУ Державного пенсійного фонду в Чернівецькій області інформацію про надходження до Фонду ЄСВ у період з 01.01.2000 року по 31.12.2004 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , повідомити які суми доходу та з яких джерел зазначались, від якого виду діяльності.

Окрім того, просив викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

У поданому до суду клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи представник позивача вказував на те, що підпис у заяві про згоду на укладення договору про відчуження майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, що посвідчена приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гундою Г.М. від 12.02.2017 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, дозволу на реалізацію спільної сумісної власності на території Чернівецької області вона ОСОБА_2 не надавала, у нотаріуса Гунди А.М. не була. Просив призначити по справі судову почеркознавчу експертизу з метою встановлення ким: ОСОБА_1 чи іншої особою виконано підпис у заяві від 12.02.2017 року.

Представник відповідачів у підготовчому засіданні не заперечував проти витребування від нотаріуса належним чином засвідченої копії договору дарування від 17.02.2017 року, реєстровий номер №161, у задоволенні решти вимог клопотань просив відмовити.

Суд, вислухавши думку представників, вивчивши подані клопотання про витребування доказів і не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, частково дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як вбачається із змісту поданої до суду позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами: про визнання спільним майном подружжя торгово-побутового комплексу «Кайзер» літ.А., площею 724,9 кв.м. та кафе літ.Б, площею 521, 3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, розташованого по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,0589 га, кадастровий номер №:14:003:0069, реєстраційний номер:101, що розташована по АДРЕСА_1 ; визнання за нею права власності на частину зазначеного майна; витребування з чужого незаконного володіння ТОВ «Кайзер 2023» частини вказаного майна.

Розглядаючи клопотання про витребування доказів від 15.07.2024 року, суд враховує, що позивач не є стороною договору дарування від 17.02.2017 року, а тому у неї відсутня можливість самостійного отримання даних доказів. Обставини, на підтвердження яких ОСОБА_1 просить витребувати документи, підлягають встановленню судом, а отже клопотання в цій частині обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Вимоги клопотання про витребування у приватного нотаріуса Куніциної І.Є. актів прийому-передачі №801, №802 від 27.03.2023 року задоволенню не підлягають, оскільки обставина, на підтвердження якої позивач звернулась до суду з клопотанням, визнається відповідачами та підтверджується іншими, наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо вимог клопотання від 06.09.2024 року про витребування від ГУ Державної податкової служби в Чернівецькій області та ГУ Державного пенсійного фонду в Чернівецькій області інформації про доходи та податки відносно ОСОБА_4 суд зазначає наступне:

Так, відповідно до ст.11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.21 Закону).

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних» використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону.

Використання персональних даних володільцем здійснюється у разі створення ним умов для захисту цих даних. Володільцю забороняється розголошувати відомості стосовно суб`єктів персональних даних, доступ до персональних даних яких надається іншим суб`єктам відносин, пов`язаних з такими даними.

Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З урахуванням зазначеного, суд зауважує, що оприлюднення витребовуваної інформації може призвести до порушень конституційних прав особи ОСОБА_4 , який не є учасником справи, а тому вважає, що у задоволенні поданого представником позивача клопотання в цій частині слід відмовити.

Окрім того, розглядаючи клопотання про витребування оригіналу нотаріальної -засвідченої заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на вчинення дій з нерухомим майном від 12.02.2017 року, суд звертає увагу на те, що у поданій до суду відповіді на відзив позивач не заперечувала факту складення та підписання нею вказаної заяви. Також, зважаючи на те, що заява від 12.02.2017 року була складена позивачем, остання відповідно до вимог Закону наділена правом на її безпосереднє отримання від нотаріуса.

Суд вважає, що клопотання в цій частині не відповідає вимогам ст.84 ЦПК України, зокрема, у ньому не зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Доводи клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи суд вважає необґрунтованими та відхиляє їх з огляду на таке:

Зокрема, згідно ст.105 ЦПК України, призначення експертизи є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Таким чином, у даному випадку призначення судової експертизи не є обов`язковим згідно вимог Кодексу.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ст.103 ЦПК).

Також суд звертає увагу на те, що положеннями ст.106 Кодексу учасникам справи надано право самостійно замовити проведення експертизи та подати до суду такий висновок.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Таким чином, враховуючи заявлені позовні вимоги, те, що обставина, з метою встановлення якої, позивач просить призначити у справі судову експертизу, не входить до предмету доказування у справі, а також те, що у поданій до суду відповіді на відзив позивач не заперечувала факту складення та підписання нею зазначеної заяви, взявши до уваги пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Крім того, представник позивача просив викликати та допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1. ст.76, ч.1 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Статтею 91 ЦПК України передбачено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, до початку першого судового засідання у справі.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання представника позивача про виклик та допит свідків підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 84, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати від приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Закарпатської області Форкош Мирослави Михайлівни належним чином засвідчену копію договору дарування від 17.02.2017 року, реєстровий номер №161, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 торгово-побутовий комплекс «Кайзер» літ.А, площею 724,9 кв.м. та кафе літ.Б, площею 521,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких цей договір було посвідчено, в тому числі заяву ОСОБА_1 про згоду на укладення договору про відчуження майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності від 12.02.2017 року.

Витребувані документи необхідно надати терміново до 12.10.2024 року.

Заяву про виклик свідків задовольнити.

Викликати у судове засідання та допитати у якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Попередити свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань, що передбачена ст. ст. 384, 385 КК України.

У задоволенні решти вимог клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Оголосити перерву у підготовчому засіданні до 14.10.2024 року 10 год. 30 хв.

Про час і місце підготовчого засідання повідомити учасників справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали суду буде складено 02.10.2024 року.

Суддя Одовічен Я.В.