Номер провадження: 22-ц/813/7601/24
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Мартинчука Владислава Валерійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» про виправлення описки у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Виправлено описку у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2014 року за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом. Вказано, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання складає один рік.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 522/21756/13-ц, виданого на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2014 року за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокатом Мартинчуком В.В., діючим від імені ОСОБА_1 , 22 жовтня 2024 року подано апеляційну скаргу. Одночасно заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року залишено без руху апеляційну скаргу адвоката Мартинчука В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року. Надано скаржнику строк для усунення недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 не залучений до участі у справі. Разом з тим, не зазначено у чому саме полягає порушення прав ОСОБА_1 постановленням оскарженої ухвали, не надано жодного доказу на підтвердження вказаного.

04 листопада 2024 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Мартинчука В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , подано заяву про усунення недоліків.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином боржниці (відповідачки) - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Боржник ОСОБА_2 померла - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У суді розглядається подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про заміну сторони виконавчого провадження, а саме померлої ОСОБА_2 на її правонаступників чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_1 ..

Ухвала Приморського районного суду від 27.05.2015 року про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є незаконною, оскільки в матеріалах справи відсутня заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про виправлення описки.

До постановлення оскарженої ухвали у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не було законних підстав звертатись до виконавця для відкриття виконавчого провадження.

Наразі наявність оскарженої ухвали стало підставою для звернення приватного виконавця до суду з поданням про заміну сторони виконавчого провадження, прийняття вказаної заяви судом до провадження, виклику ОСОБА_1 у судове засідання. Вказане зачіпає інтереси ОСОБА_1 ..

Ознайомившись з апеляційною скаргою, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заявою про усунення недоліків та доданими до неї матеріалами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Вбачається, що мати ОСОБА_1 ОСОБА_4 (відповідачка, боржниця) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .. З моменту постановлення оскарженої ухвали судом першої інстанції (27.05.2015 р.) до моменту смерті ОСОБА_4 пройшло більше двох років. Відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 за час свого життя заперечувала як проти рішення суду про стягнення заборгованості, так і проти ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 р., або проти дій виконавця під час здійснення виконавчого провадження. Тобто остання не скористалася своїм правом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 27.05.2015 року.

Статтею 219 ЦПК України, в редакції чинній станом на 27.05.2015 р., передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Заява про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні розглядається протягом десяти днів з дня її надходження.

Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

На момент постановлення оскарженої ухвали у суду не було підстав для повідомлення апелянта про розгляд питання про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. п. 1, 10, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України , основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема , верховенство права , розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Статтями 292, 294 ЦПК України, в редакції чинній станом на 27.05.2015 р., передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. (Рішення Суду від 03 грудня 2003 року у справі Рябих проти Росії).

Норми які регулюють питання строків подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають право розраховувати, що ці норми будуть застосовані. (Рішення Суду у справі Перет`яка та Шереметьев проти України від 21 грудня 2010 року)

Вирішення питання щодо поновлення строку не є необмеженим, а пов`язано з обов`язком сторони протягом розумного строку вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їй провадження (Рішення Суду у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року).

В кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, які виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Усталена практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, від 21 жовтня 2010 року; PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року; USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46 - 53, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року; OSOVSKA AND OTHERS v. UKRAINE, № 2075/13, 19306/13, 28131/13, 21478/14, 56107/14, § 27 - 29, ЄСПЛ, від 28 червня 2018 року; SABADASH v. UKRAINE № 28052/13, § 31-34, ЄСПЛ, від 23 липня 2019 року), свідчить, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження.

Зазначені правові висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18).

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Померла 06.09.2017 р. ОСОБА_4 за час свого життя не заперечувала проти ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 р., не скористалася своїм правом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 27.05.2015 року. Тому усі її дії, бездіяльність вчиненні до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 р. не є поважними.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання адвоката Мартинчука В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 року про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Мартинчука В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 року про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання необхідно відмовити.

Апеляційний суд роз`яснює апелянту, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ухвалив :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Мартинчука Владислава Валерійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі - 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., згідно квитанції № 9148-9863-1022-4130 від 21 жовтня 2024 року.

Роз`яснити заявнику, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Судді Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін

С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе