Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
07.11.2024 2/394/396/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

за участю позивача: ОСОБА_1

її представника: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

його представника: ОСОБА_4

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору: Грохольської С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Уманської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона проживала однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_6 .

Після припинення спільного проживання, донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач в добровільному порядку відмовився утримувати доньку, а тому позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання доньки.

Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі частини з всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією виконавчого листа, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 17.08.2022 року.

Виконавчий лист знаходиться на виконанні Голованівського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області, але аліменти на утримання доньки відповідач виплачує не систематично та відповідно розрахунку державного виконавця відповідач станом на липень 2024 року має заборгованість.

Відповідач як під час спільного проживання, так і після припинення фактичних шлюбних (сімейних) відносин не цікавився життям доньки, не виявляв бажання брати участь у її вихованні та за вказаний вище період часу не надавав добровільно матеріальної допомоги, крім аліментів, які також сплачував не систематично.

Відповідач жодного разу не відвідував доньку в дитячому садку, не проводив з нею часу в дні коли донька знаходиться вдома. Факт відсутності батька у виховному процесі доньки підтверджується довідкою дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу АДРЕСА_1 . Відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню дитини, що виражається в його бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками. Будь-яке спілкування між батьком і дитиною відсутні. Позивачка зі своєї сторони не чинить жодних перешкод в спілкуванні батька з дитиною, тобто відповідач не має жодних перешкод в спілкування з донькою, але свідомо не бере участі в житті дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток.

Відповідач має можливість брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки, але умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Останньому відомо, що дитина потребує додаткових витрат на лікування, але жодної допомоги вона від відповідача на лікування дитини не отримувала, що вказує на свідоме небажання останнього належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину, її стан здоров`я та займатись її вихованням. Відповідач свідомо поклав виконання цих обов`язків на неї. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, але він все робив навпаки, навіть при вирішенні питання, відносно дитини, де потрібна згода батька, а саме реєстрація місця проживання дитини, він свідомо не давав згоди, а тому вона вимушена була звертатись за допомогою у відповідні органи.

З відповідачем спілкувались працівники служби у справах дітей щодо його поведінки відносно дитини, але він не змінив свого ставлення до спілкування з донькою та її матеріальному забезпеченні, а тому служба у справах дітей м. Умані звернулась з клопотанням про позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Уманської міської ради від 12 серпня 2024 року за № 5669/01/01-35 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона вважає, що дане рішення було прийнято в інтересах дитини, оскільки в житті дитини батько відсутній і бажання змінювати своє ставлення до дитини не має.

Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 1211, 20 коп. /а.с.1-2/.

Представник відповідача, скориставшись своїм правом, подала до суду відзив на позовну заяву, зокрема зазначивши, що позивачка обґрунтовує свою позицію тим, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки, що стосується виховання та утримання дитини.

Водночас ОСОБА_3 заперечує проти цього твердження, оскільки: аліменти на утримання дитини відповідачем виплачено в повному обсязі, що підтверджується відповідною довідкою. Батько дитини бажає брати участь у вихованні та налагодити спілкування з дитиною, адже до цього часу матір дитини чинила перешкоди у спілкуванні, не давала дитину на побачення з відповідачем. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і відповідач вважає, що існують інші способи вирішення ситуації, які не зашкодять дитині та переконаний, що найкращі інтереси дитини не можуть бути забезпечені шляхом позбавлення батьківських прав відповідача, адже він готовий до співпраці з усіма сторонами для створення оптимальних умов для виховання дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідач заперечує проти позову про позбавлення батьківських прав.

Окрім того, відповідачем було звернення до служби у справах дітей Уманської міської ради про визначення днів для спілкування з дитиною.

Просила відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав в повному обсязі /а.с.41-44/.

Позивачка надіслала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, що він виконує покладені на нього обов`язки батька стосовно доньки. Відповідачем не наведено жодної поважної причини невиконання батьківських обов`язків. Просила подану нею позовну заяву задовольнити /а.с.62-63/.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Окрім того позивачка просила суд віднести за її рахунок понесенні судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета позову в судовому засіданні просила задовольнити цивільний позов.

Заслухавши сторони, їх представників, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками зазначено: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_3 (світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ) /а.с.7/.

На підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2023 року надано дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, без згоди батька дитини (відповідача у справі) /а.с.19/.

Зі світлокопії довідки приватного підприємства «Проектсервіс» вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації з матір`ю по АДРЕСА_2 /а.с.8/.

З довідок дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 7 м. Умані Черкаської області від 05.04.2024 року та 30.07.2024 року, вбачається, що батько дитини, ОСОБА_3 , контакту із адміністрацією дошкільного навчального закладу № 7 не підтримує, успішністю, розвитком дитини не цікавиться, з вихователями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Питаннями виховного процесу в закладі займається тільки мати /а.с.9,10/.

З характеристики на ОСОБА_6 , складеної Дошкільним навчальним закладу ясла-садка комбінованого типу № 7 м. Умань Черкаської області слідує, що остання характеризується виключно з позитивної сторони. Окрім того, в характеристиці відображено, що дитина часто хворіє, мати дівчинки постійно виконує з нею он-лайн завдання, які були пропущені через хворобу /а.с.11/.

З висновку органу опіки та піклування Уманської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 від 12.08.2024 року №5669/01/01-35 вбачається, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , є батьком малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

З пояснення матері ОСОБА_1 з`ясовано, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не бере участі у вихованні, навчанні й утриманні доньки, не піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, лікування малолітньої, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, з донькою не підтримує зв`язку, не спілкується.

Відповідно довідки від 05.04.2024 року № 31/01-39 дошкільного навчального закладу ясла-садка комбінованого типу № 7 м. Умані Черкаської області вказано, що ОСОБА_3 контакту із адміністрацією дошкільного навчального закладу № 7 не підтримує, успішністю, розвитком дитини не цікавиться, з вихователями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Питаннями виховного процесу в закладі займається тільки мати ОСОБА_1 .

Згідно довідки дошкільного навчального закладу ясла-садка комбінованого типу № 7 м. Умані Черкаської області від 30.07.2024 р. № 65/01-39 батько ОСОБА_3 за період перебування дитини в дошкільному закладі контакту із адміністрацією дошкільного навчального закладу № 7 не підтримує, успішністю, розвитком дитини не цікавиться, з вихователями не спілкується, батьківські збори не відвідує, в дошкільному закладі жодного разу не з`являвся. Питаннями виховного процесу в закладі займається тільки мати.

Згідно пояснень працівників магазину «Велмарт» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , бабусі ОСОБА_9 , тітки ОСОБА_10 , співмешканця ОСОБА_11 батько дитини не займається вихованням, утриманням, лікуванням доньки.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.07.2024 року, проведеного комісійною службою у справах дітей Уманської міської ради, встановлено, що для виховання та розвитку дитини в сім`ї створено всі умови, між матір`ю та донькою дружні, відкриті, довірливі стосунки, в сім`ї панує доброзичлива атмосфера, повага та любов усіх членів сім`ї один до одного. Мати займається вихованням доньки, батька дівчинці замінив вітчим, дитина зростає у любові матері та вітчима. Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Уманської міської ради від 06.08.2024 року порушено клопотання перед органом опіки та піклування Уманської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виходячи із вищевикладеного, керуючись статтею 164 Сімейного кодексу України, з метою соціального захисту прав дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.13-14/.

Наданий суду висновок органу опіки і піклування відповідає положенням ст. 19 СК України є обґрунтованим, складеним в інтересах дитини та приймається судом до уваги.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.07.2024 року - умови проживання сім`ї позивачки хороші /а.с.15/.

На підставі виконавчого листа від 15.07.2022 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини /а.с.16/.

Згідно з розрахунку заборгованості від 05.07.2024 року, вбачається, що відповідач станом на червень 2024 року має заборгованість по аліментам в сумі 9907,43 грн. /а.с.17/.

Відповідно до долучених позивачкою документів малолітня дитина має вади зору та хворіла інфекційними захворюваннями /а.с.25-32/.

Вирішуючи цивільний позов, суд звертає увагу наступне.

Так, одними із завдань СК України виходячи із положень ст. 1 СК України є утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до приписів ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В пунктах 16 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Частини 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошують на тому, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно частин 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» вказує на те, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У відповідності зі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача, викладені у відзиві до позову, /а.с.41-44/, оскільки ні нею, ні відповідачем не надано суду переконливих прямих чи непрямих доказів на підтвердження того, що відповідач, як батько малолітньої дитини, мав намір (бажання) піклуватись про дитину в період окремого проживання її з матір`ю, турбуватись про стан здоров`я малолітньої, брати участь у додаткових витратах на лікування дитини, на погляд суду, відповідач із власні волі самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Подана, в період перебування на розгляді цивільної справи в суді, заява /а.с.45-46/ про визначення днів побачення з малолітньою дитиною суд визнає, як реакцію на поданий позов, а не реальний мотив на відновлення стосунків з малолітньою дитиною.

Окрім того суд, зазначає, що в Україні з 24.02.2024 року введено воєнний стан, який діє до даного часу, м. Умань Черкаської області, виходячи із джерел масової інформації, неодноразово піддавалась атакам ракет та були прямі влучання, і відповідач, як батько, знаючи про це, не вжив жодних заходів, спрямованих для створення безпечних умов проживання дитини, не цікавився чи в безпечних умовах перебуває дитина, тобто проявив байдужість до власності дитини, мовчазно переклавши цей обов`язок на позивачку.

Суд, враховуючи наведене та вище перелічені норми матеріального права, приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, оскільки, як встановлено він ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків батька, не цікавиться життям власної дитини, її духовним та культурним розвитком, проявляє байдужість та черствість до власної дитини. Зазначене ганебне ставлення до дитини в подальшому може вплинути на її долю та сприйняття кругозору в оточуючому її соціумі, що може мати, на думку суду, негативні наслідки.

Викладене, на думку суду, і є способом ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню власної малолітньої дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Разом з тим суд звертає увагу відповідача на положення ст. 169 СК України відповідно до яких мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову.

Суд констатує, що позбавлення батьківських прав відповідача не звільняє його від обов`язку утримувати дитину (ч. 2 ст. 166 СК України).

Судові витрати по справі суд за проханням позивачки відносить за її рахунок.

На підставі наведеного та керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 1, 19, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Ропотуха Уманського району Черкаської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 11 грудня 2020 року видане Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Судові витрати про справі у виді сплаченого судового збору віднести за рахунок ОСОБА_1 .

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП- НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП- НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 .

Орган опіки та піклування Уманської міської ради, місцезнаходження площа Соборності, 1 м. Умань Черкаська область, код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 26535796.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Повний текст рішення виготовлено 07 листопада 2024 року.

Суддя: