Справа № 375/1231/24
Провадження № 2/375/533/24
09 жовтня 2024 року селище Рокитне
Рокитнянський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: Банах-Кокус О.В., за участю секретаря: Киричок В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,
В С Т А Н О В И В:
У своїй постанові від 5 вересня 2018 року у справі №756/8630/14- ц Верховний Суд зазначив, що ЦК України не встановлює обмежень щодо використання розписки в цивільних відносинах, передбачаючи лише випадки, коли розписці надається право підтверджувальне значення в окремих видах цивільних відносин. У разі якщо складається боргова розписка, це вже є доказом факту отримання грошових коштів, тому аргументація, що договір позики не є укладеним через відсутність факту передання грошових коштів за умови недоведеності протилежного, не відповідає нормам законодавства України. В цивільному праві при аналізі правової природи розписки у позикових відносинах йдеться про сурогати або замінники письмової форми правочину, які свідчать про додержання вимоги закону про письмову форму правочину. Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає отримання коштів, скріплює її своїм підписом, це свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження, яке складено окремо чи міститься в тексті договору, про завершену дію щодо передання коштів позичальнику не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення. В свою чергу, згідно з вимогами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до частина 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Відповідно до частин 1, 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Позивачем інфляційні втрати, 3 % річних нараховані за період з 4 липня 2021 року по 8 липня 2024 року, тобто частково в той час, як в Україні діяв воєнний стан. Враховуючи те, що прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати позики відповідачем виникло до початку дії в Україні воєнного стану і діє в період воєнного стану, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних за період з 5 липня 2021 року до 23 лютого 2022 року до початку дії в Україні воєнного стану. А тому позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних підлягають частовому задоволенню.
Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що ним було надано у борг відповідачу грошові кошти у сумі 20 000,00 гривень, що підтверджується розпискою від 3 березня 2021 року.
Отже, з відповідача належить стягнути:
3 % річних за несвоєчасне погашення основної суми боргу за період з 5 липня 2021 року до 23 лютого 2022 року 384,66 грн.
Інфляційне збільшення 1 292,56 грн.
Розрахунок інфляційних витрат: ІІС= (ІІ1/100) х (ІІ2/100) х (ІІ3/100) х…. (ІІZ/100), де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць прострочення, IIZ індекс інфляції за останній місяць прострочення, ІІС= (100,10:100) х (99,80:100) х (101,20:100) х (100,90:100) х (100,80:100) х (100,60:100) х (101,30:100) х (101,60:100) = 1,06462820
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 859,23 грн. (1211,20 грн х 70,94%).
На підставі викладеного, керуючись статтями 525, 526, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 134, 137, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 3 березня 2021 року в розмірі 20 000,00 гривень, 3% річних у розмірі 384,66 гривень, інфляційні витрати у розмірі 1 292,56 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 859,23 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомо, адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 9 жовтня 2024 року

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС