Справа № 289/1948/24
Номер провадження 2/289/931/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за нею після смерті батька право на земельну частку (пай).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 , який за життя мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КДПНВ СЦ «Росія» (нині ТОВСЦ «Україна») Радомишльського району Житомирської області, за № 413.

Після смерті батька позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу, але отримати свідоцтво про право на земельну частку (пай) їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Тому, він просить суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КДПНВ СЦ «Росія» с. Велика Рача, Житомирського району Житомирської області, розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 20.09.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, у вказаній позовній заяві просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задоволити.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 pravo=1">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , яке видане Меньківською сільською радою Радомишльського району Житомирської області 19 березня 1999 року.

Також встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується виданою посвідкою про народження № НОМЕР_2 .

Згідно копії заповіту від 28.03.1995 року посвідченого секретарем Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області Рипік Н.В. , ОСОБА_2 заповів все своє майно своєму сину тобто позивачу ОСОБА_1 .

З витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі за № 75883436 від 19.02.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за номером 13/2024.

Згідно довідки Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 17.09.2024 за № 402 ОСОБА_2 рахується у списку пайовиків на земельну частку (пай) за номером 413 в КДПНВСЦ «Росія» (нині ТОВСЦ «Україна») Радомишльського району Житомирської області розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

У постанові Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Н.В., за № 02-31/161 від 11.09.2024 року зазначено про те, що згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №973/35-24 від 20 березня 2024 року, в «Книзі №3 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною державною адміністрацією» КДПНВСЦ «Росія» с. Меньківка за №3/86 містить запис щодо сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0322278 на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА від 14 березня 2000 року за №78 на громадянина ОСОБА_2 . У графі «Зареєстровано» дата відсутня, а також підпис власника у відповідній графі відсутній. Крім того, державні акти на право власності на земельні ділянки на ім`я ОСОБА_2 не видавались. Тому, у зв`язку з вищевикладеними фактами нотаріусом відмовлено позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КДНВСЦ «Росія» на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на земельну частку (пай), а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1221-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КДПНВ СЦ «Росія» (нині ТОВСЦ «Україна»), Житомирського району Житомирської області, розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК