Справа №491/561/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Желяскова О.О.

за участю секретаря судового засідання Рачкової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 15 жовтня 2017 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачкою укладено договір про споживчий кредит № .

Позивач вказує, що 24 березня 2023 року між AT «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № від 15 жовтня 2017 року, укладеним між AT «ОТП Банк» та відповідачкою.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № від 15 жовтня 2017 року станом на 24 березня 2023 року в розмірі 65965,86 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 41012,72 гривень; заборгованості за відсотками 24953,14 гривень, та понесені судові витрати. Пізніше на адресу суду надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 24 липня 2024 року було відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Відповідачці, ОСОБА_1 , за зареєстрованим місцем її проживання було надіслано ухвалу суду про відкриття провадження разом з позовною заявою з додатками до неї, про що містяться відомості в матеріалах справи (а.с.88). Поштовий конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.104).

Відповідно до положень п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Аналогічні положення закріплені у п.п. 3 та 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, якими врегульовано порядок надсилання та вручення учасникам справи судових повісток та повідомлень.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За наведених обставин відповідачка вважається такою, що 09 серпня 2024 року отримала копію ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Проте, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву або будь-яких інших заяв, відповідачкою подано не було.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №, у відповідності до умов якого банк надав позичальниці споживчий кредит на загальну суму 13769,79 гривень (а.с.12).

У відповідності до п. 1.4. договору, позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше «15» жовтня 2018 року.

За користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами банку та на дату укладання угоди розмір процентів становить 40% процентів річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 процентів за день (п. 2.4. договору).

Пунктом 2.5. договору передбачено, що за користування кредитною лінією, наданою держателю протягом розрахункового циклу, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається Правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 процентів річних.

Договір укладено відповідно до ст.ст. 6, 207, 627 ЦК України і підписання його зі сторони банку відбувається шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитків печаток та підписів уповноважених осіб банку. Сторони, підписанням цього договору надали свою письмову згоду на укладення договору в порядку, передбаченому п. 3.4. договору. Підписанням цього договору, ОСОБА_1 приєдналася до договору про порядок підписання правочинів, який розміщений на сайті банку, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погодився.

ОСОБА_1 підписано розписку, якою остання підтвердила отримання картки, виданої на її ім`я № НОМЕР_1 , термін дії 07/20, з правилами користування якою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена (а.с.13)..

24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В., та, зареєстрований в реєстрі за № 265, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «Брайт Інвестмент» прийняло право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк» і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості (а.с.5-9).

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В., та, зареєстрованого в реєстрі за № 265, АТ «ОТП Банк» у відповідності до умов договору передає ТОВ «Брайт Інвестмент» у тому числі право вимоги за кредитним договором № від 15 жовтня 2017 року, укладеним з ОСОБА_1 , заборгованість якого станом на день укладення цього договору становить у загальній сумі 65965,86 гривень (а.с.10).

20 травня 2024 року за вих. № 0520/6-0520/7 позивачем на адресу ОСОБА_1 було скеровано вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту на підставі ст.ст. 530, 512, 516 ЦК України, з повідомленням про наявність станом на 14 травня 2024 року заборгованості за кредитним договором № від 15 жовтня 2017 року в загальному розмірі 65965,86 гривень, яка складається з: 41012,72 гривень - суми заборгованості за тілом кредиту; 24953,14 гривень - заборгованості за відсотками (а.с.72).

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» на підставі укладеного договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року набуло право вимоги за кредитним договором № 201662962 від 15 жовтня 2017 року, укладеним з ОСОБА_1 .

У відповідності до наданого до суду позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 201662962 від 15 жовтня 2017 року станом на 24 березня 2023 року наявна заборгованість у загальному розмірі 65965,86 гривень, яка відповідає сумі заборгованості, станом на час набуття позивачем права вимоги за цим договором, на підставі договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року (а.с.14-48).

Згідно положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно зі ст. 634 ЦК України, договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних),у листах,телеграмах,якими обмінялися сторони,або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи,що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання,електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.ст. 1046, 1047 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1ст. 610 ЦК України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджуючи подані до суду докази, судом встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачкою належним чином укладено договір про споживчий кредит № від 15 жовтня 2017 року, за умовами якого ОСОБА_1 отримала в кредит грошові кошти в сумі 13796,79 гривень.

Також, позивачем належним чином набуто право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит».

Відповідачкою в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, зокрема сплату наявної заборгованості за договором, на що посилається позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № від 15 жовтня 2017 року, підлягає на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованість у загальному розмірі 65965,86 гривень.

Ухвалюючи рішення в цій справі, судом враховується, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне. 01 травня 2023 між Адвокатським бюро «Юлії Чміль» в особі керуючого Чміль Юлії Володимирівни та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» було укладено договір № 01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги (а.с.94-95).

Додатком № 1 до вищевказаного договору погоджена вартість послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги (а.с.96-97).

Згідно акту про надання правової допомоги № 171 від 26 липня 2024 року, вартість послуг становить 7000,00 гривень, з яких: 3000,00 гривень - ознайомлення з матеріалами, аналіз документів та практики; 4000,00 гривень - складення позовної заяви та додатків до неї (а.с.98).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року в справі № 907/357/16, від 18 грудня 2018 року в справі № 910/4881/18, від 08 квітня 2019 року в справі № 922/619/18.

Відповідачкою не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Тож, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача розмір понесених ним судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача і відшкодування витрат зі сплати судового збору 3028,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 264, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Ананьїв Одеської області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43115064, місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402, заборгованість за договором про споживчий кредит № від 15 жовтня 2017 року в розмірі 65 965 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Ананьїв Одеської області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43115064, місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 (сім тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Ананьїв Одеської області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43115064, місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402, витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін у справі на виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43115064
Відповідачка:ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

У відповідності до положень ч.ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є 07 листопада 2024 року, тобто дата складання повного судового рішення.

Копію рішення суду вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому ст. 272 цього Кодексу

Суддя О.О.Желясков

Рішення суду набрало законної сили «____» __________________20__ року.

Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/561/24 Ананьївського районного суду Одеської області.