Провадження № 2-з/127/43/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В.,розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів,-

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом витребування у Державного нотаріального архіву Вінницької області копію ухвали б/н, Ленінського районного суду м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження: 5292501, архівний номер: 3102VINNITSA1, АРХІВНА ДАТА: 30.04.1998 року, дата виникнення: 13.08.1991, № реєстра: 119, внутр. № 7А01043F25EF532C643C.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

З інформації отриманої автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що 25.09.2024 року ОСОБА_1 вже зверталася до Вінницького міського суду Вінницької області з аналогічною заявою. Так, ухвалою суду від 30.09.2024 року, яка набрала законної сили 16.10.2024 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви було задоволено та витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вулиця Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028) належним чином завірену копію ухвали б/н, Ленінського районного суду м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження: 5292501. Наразі ухвала суду ще не виконана.

Таким чином, приходжу до висновку, що є судове рішення, яке набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду заяви за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

За вказаних обставин, приходжу до висновку про відмову у прийнятті заяви, оскільки питання, ініційоване у заяві представником заявника ОСОБА_2 про забезпечення доказів, вже було вирішено судом у межах розгляду тотожної заяви від 25.09.2024 року, відтак необхідність у забезпеченні доказів, згідно заяви представника заявника про забезпечення доказів від 06.11.2024 року між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав відсутня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 186, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заявипредставника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: