Справа № 686/1502/24
Провадження № 2/686/2139/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О. В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна, представник Міністерство юстиції України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник Міністерство юстиції України про відшкодування моральної шкоди в сумі 15000000 грн. 00 коп., завданої йому невиконанням рішення суду по справі №686/5130/22.

На обґрунтування свого позову вказав, що йому завдано моральну шкоду порушенням його права мирно володіти своїм майном у відповідності до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в порядку, ч. 1 ст. 23 ЦК України та Конституції України. На обґрунтування своїх вимог вказав, що моральна шкода полягає у порушенні його права на мирне володіння своїм майном та розрахована ним за його вільним волевиявленням з врахуванням рішень ЄСПЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня в державі Україна, та буде справедливою сатисфакцією за порушене його право на мирне володіння майном.

Рішення суду в справі №686/5130/22 не виконано до сьогоднішнього дня. Правовий спір між ним та відповідачем виник з неспростованого факту порушеного його конвекційного права на мирне володіння майном.

Наслідком невиконання рішення суду є порушення його права на мирне володіння майном. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 №11- рп/2012), а невиконання судового рішення до сього дня є триваючим правопорушенням.

Відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме ч. 1 ст. 23 ЦК України та Конституції України.

Застосовуючи міжнародні договори України під час здійснення правосуддя, суди повинні враховувати, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Обов`язок виконати рішення суду покладений на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який відкрив виконавче провадження. Невиконання рішення суду, бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який є складовою Міністерства юстиції України та виконавчої гілки влади держави Україна.

Відповідно до статті 129-1 Конституції судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава Україна несе відповідальність за виконання остаточних рішень суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди вважає необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню у зв`язку із їх недоведеністю. Направив до суду відзив, в якому вказав, що Міністерство юстиції України проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 22.11.2022 року у справі №686/5130/22 стягнуто з держави російська федерація на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданою збройною агресією проти України, грошові кошти в сумі 500000 грн. На підставі вказаної постанови Хмельницьким апеляційним судом 12.12.2022 видано виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. від 30.12.2022, відкрито виконавче провадження ВП №70627103 з виконання виконавчого листа №686/5130/22, виданого 22.11.2022 року Хмельницьким апеляційним судом. 30.12.2022 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т., на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП №70627103 до зведеного виконавчого провадження ВП №59036922 відкритого щодо боржника російська федерація. Згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень, стан виконавчого провадження ВП №70627103 відкрите. Позовна заява мотивована тим, що постанова Хмельницького апеляційного суду від 22.11.2022 у справі №686/5130/22 в примусового порядку на сьогоднішній день не виконана. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що за час перебування виконавчого документа на примусовому виконанні, позивач не реалізував своє право на контроль в порядку виконання судових рішень відповідно до положень ст..ст. 447-453 ЦПК України, не скористався правом, наданим йому статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», не оскаржував рішення, дії або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби. В матеріалах справи відсутні докази протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (відповідні судові рішення суду, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби та інші докази. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач жодного доказу заподіяння шкоди не надавав. Сама ж по собі заява позивача про невиконання в примусовому порядку постанови Хмельницького апеляційного суду від 22.11.2022 року у справі №686/5130/22 не може свідчити про безспірність завдання позивачу моральної шкоди, а доказів завдання позивачу моральної шкоди відповідачем надано не було. Щодо відсутності правових підстав для покладення на Державу Україна відповідальності за невиконання рішення суду державою російська федерація. Позивачем не було доведено, а ні факту завдання моральної шкоди Державою України в особі Міністерства юстиції України, а ні протиправності дій, а ні причинно-наслідкового зв`язку між ними. За таких обставин, відсутні правові підстави для покладення цивільно-правової відповідальності на держава Україна. В даному випадку держава немає правового обов`язку відповідати за цим позовом, оскільки законодавством не передбачено можливості покладення цивільно-правової відповідальності на державу Україна за невиконання рішення національного суду боржником державою російська федерація.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.09.2022 року у цивільній справі №686/5130/22 в задоволенні позову ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави росія (російська федерація) в особі посольства російської федерації в Україні, третя особа без самостійних вимог: Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року в частині відмови в позові до держави Росія (Російська Федерація) скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з держави Російська Федерація на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, грошові кошти в сумі 500 000 гривень. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року закрито касаційне провадження у справі № 686/5130/22 за позовом на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави Росія (Російська Федерація) в особі посольства держави Росія (Російська Федерація) в Україні, третя особа - Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, про відшкодування моральної шкоди.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Отже за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

Обґрунтовуючи свій позов позивач зазначав, що йому завдано моральну шкоду органами державної влади внаслідок невиконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року про стягнення з держави російська федерація на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, грошових коштів в сумі 500000 гривень.

Порядок виконання рішення судів у цивільних справах,в яких стороною є іноземний елемент встановлено нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, яка підписана поряд з іншими державами Україною та російською федерацією і яка ратифікована Верховною радою України Законом N 240/94-ВР від 10.11.94.

Ст.51 Конвенції передбачено, що кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року відповідно до положень статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", зупинено у відносинах з російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

Крім того за ч. 2 даного Закону ухвалено, керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР. Тому на даний час норми даної Конвенції не підлягають застосуванню.

В зв`язку з цим при виконанні рішення суду потрібно керуватися передусім нормами Цивільного процесуального кодексу України (розділ VI), а також Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень стосовно іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, які відповідно проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, застосовуються положення цього Закону.

В матеріалах справи відсутні дані, що органи Державної виконавчої служби безпідставно не виконували дане рішення шляхом звернення стягнення на майно російської федерації, що знаходиться на території України.

Також, позивачем не доведено протиправність дій органів державної влади та відповідно і заподіяння позивачу моральної шкоди органами державної влади при виконанні постанови Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням рішення суду в справі № 686/5130/22, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 30, 48, 76, 81, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.19, 56, 129-1 Конституції України, ст.ст. 15,23, 1167,1173, 1174 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Держави Україна, представник Міністерство юстиції України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_1

Відповідач: Держава Україна, представник Міністерство юстиції України, 01001,

м. Київ вул. Архітектора Городецького, 13, код ЄДРПОУ 00015562.

Повний текст рішення складено 10.06.2024 року.

Суддя: