У Х В А Л А Справа № 932/6835/22

Провадження № 2-з/932/73/24

23 вересня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Куцевола В.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «БІГКОМЕРЦ» про забезпечення позову у цивільній справі № 932/6832/22,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПРОСТОР», ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу (державний реєстратор) Міссіяж Олена Анатоліївна, державний реєстратор Виконавчого комітету Миколаївської сілької ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовик Андрій Олександрович, Державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Балкова Марина Борисівна, державний реєстратор Комунального підприємства «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради Дворецька Юлія Олексіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу (державний реєстратор) Бондаренко Ростіслав Олександрович, державний реєстратор КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович, про витребування майна з чужого володіння, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ «БІГКОМЕРЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу (державний реєстратор) Міссіяж Олена Анатоліївна, державний реєстратор Виконавчого комітету Миколаївської сілької ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовик Андрій Олександрович, Державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Балкова Марина Борисівна, державний реєстратор Комунального підприємства «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради Дворецька Юлія Олексіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу (державний реєстратор) Бондаренко Ростіслав Олександрович, державний реєстратор КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович про визнання договорів недійсними.

20.09.2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ТОВ «БІГКОМЕРЦ» про забезпечення позову, яка була передана у провадження судді Куцевола В.В. 23.09.2024 року.

Заява обґрунтована наступним чином. ТОВ «Бігкомерц» звернулось до суду з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в межах справи №932/6835/22 для захисту своїх прав на реальне, фактичне виконання судового рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2011 року по справі №6-5656/2011 про стягнення заборгованості з одного із позивача - ОСОБА_2 , у розмірі 1 073 457,10 доларів США та третейського збору у розмірі 25 000,00 грн. за рахунок звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом спору по справі №932/6835/22. Підставами звернення з зазначеним позовом слугувало те, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 8/0003/2022 (АСВП № 69511073) по виконанню дублікату виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва від 25.11.2011 року у справі № 6-5656/11, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» борг за кредитним договором №014/2636/2/08026 від 18.12.2007 року у розмірі 1 073 457,10 доларів США та третейського збору у розмірі 25 000,00 грн.

Після ознайомлення з матеріалами справи № 932/6835/22 було з`ясовано про існування іншого майна, що є предметом розгляду вказаної справи, зокрема паркувальне місце №4 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 загальною площею 241.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , яке протиправно вибуло із власності ОСОБА_2 і за рахунок якого, ТОВ «БІГКОМЕРЦ» має право та фактичну можливість здійснити виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відносно паркувального місця № НОМЕР_1 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , заявник зазначає, що право власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_2 було зареєстровано на підставі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2009, в подальшому, на підставі договору дарування від 24.12.2011 року право власності на паркувальне місце № 4 перейшло до ОСОБА_1 .

Таким чином для захисту прав позивача на реальне, фактичне виконання судового рішення та для реального виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед ТОВ «БІГКОМЕРЦ» виникає необхідність у визнанні недійсними договору дарування від 24.12.2011 року паркувального місця №4 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василенком В.М. та зареєстровано в реєстрі за №5246 та визнання недійсним Інвестиційного договору №, виданого 08.09.2004, укладеного між ОСОБА_5 та ВАТ «Фірма «Дніпробудіндустрія; Акту приймання-передачі майна згідно з інвестиційним договором № від 08.09.2004, виданий 12.12.2009 року, про приймання-передачу ОСОБА_5 від ВАТ «Фірма «Дніпробудіндустрія» паркувального місця №4 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 , оскільки вказане майно повернеться у власність ОСОБА_2 , що надасть можливість виконати судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, за рахунок вказаного майна.

Предметом спору цивільної справи №932/6835/22 зокрема, є витребування на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 паркувального місця № НОМЕР_1 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 загальною площею 241.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Право власності за ОСОБА_2 виникло на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2009 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015 року у справі №200/6192/15 була затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зокрема визнано за ОСОБА_4 право власності на паркувальне місце № НОМЕР_1 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 загальною площею 241.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року по справі №200/6192/15 вказана ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015 року була скасована. Однак, до моменту скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015 року ОСОБА_4 продав квартиру Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПРОСТОР» за договором купівлі-продажу від 08.09.2015 року.

В подальшому рішенням від 05.05.2016 року було визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , від 08.09.2015 року, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПРОСТОР», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О. за №1721 недійсним.

29.07.2019 року квартира, як об`єкт нерухомого майна (РНОНМ 01) була закрита на підставі заяви ТОВ «АГРО-ПРОСТОР» про знищення об`єкта. 13.08.2019 року в Державному реєстрі було знову зареєстровано право власності на квартиру за ТОВ «АГРО-ПРОСТОР» (РНОНМ 101) на підставі того ж договору купівлі-продажу від 08.09.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «АГРО-ПРОСТОР».

Відповідно до витягу ДРРП, на сьогоднішній день право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за гр. ОСОБА_3 , зареєстроване 13.11.2019. Підставою для державної реєстрації вказано «Інвестиційний договір, серія та номер: №, виданий 08.09.2004, видавник: ОСОБА_5 та ВАТ «Фірма «Дніпробудіндустрія».

Представник зазначає, що право власності на спірне майно неодноразово перереєстровувалось, крім того рішеннями судів визнавались незаконними або документи, на підставі яких були здійсненні реєстраційні дії, або самі реєстраційні дії.

Також вважає, що відчуження третім особам нерухомого майна, а саме: паркувального місця № 4 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 , під час розгляду справи, призведе до ризику неможливості виконання рішення суду по даній справі, у разі задоволення позовних вимог, як первісних позивачів, так і позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги.

З цих підстав прохає суд забезпечити позов шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам та будь-яким державним реєстраторам - державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції чи мають повноваження державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію виникнення, переходу, припинення та скасування права власності, інших речових прав, обтяжень, внесення будь-яких змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно: паркувального місця № 4 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); квартири АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши долучені до неї докази, суд приходить до висновку про її задоволення за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язані із предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що є узагальненням судової практики з розгляду цивільних справ певної категорії, яку імплементовано у державі, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно, суд, за клопотанням позивача, може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 39540791 від 18.09.2024 року вбачається, що 13.11.2019 року за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 . Підстава для державної реєстрації - «Інвестиційний договір, серія та номер: №, виданий 08.09.2004, видавник: ОСОБА_5 та ВАТ «Фірма «Дніпробудіндустрія».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 395409669 від 18.09.2024 року вбачається, що 13.11.2019 року за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на пакувальне місце № НОМЕР_1 загальною площею 23.9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Підстава для державної реєстрації - «акт-приймальня-переді, серія та номер: № , виданий 08.09.2004, виданий: ОСОБА_5 та ВАТ «Фірма Дніпробудіндустрія». Інвестиційний договір, серія та номер: № , виданий: 08.09.2004, видавник: ОСОБА_5 та ВАТ «Фірма «Дніпробудіндустрія».

Предметом спору у справі №932/6835/22 зокрема, є витребування на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 паркувального місця №4 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 , визнання недійсним договору дарування від 24.12.2011 року та інвестиційного договору № від 08.09.2004 року.

Невжиття заходів забезпечення позову є ризиком істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Існує ризик відчуження спірного об`єкту нерухомого майна, що призведе до неможливості захисту прав.

Тому, для того, щоб титульний власник майна залишився незмінним, заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити, заборонивши державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських ра; Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно з реєстрації чи перереєстрації права власності щодо нерухомого майна паркувального місця № 4 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); квартири АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить залишення у власності відповідача спірного нерухомого майна, усуне виникнення ситуації, коли відновити становище, що існувало до порушення права, тобто забезпечити ефективний захист права, буде неможливо внаслідок зміни титульного власника майна, і, в той же час, ОСОБА_6 , як титульний власник майна, не позбавляється можливості володіти та користуватися своїм нерухомим майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 158, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «БІГКОМЕРЦ» про забезпечення позову у цивільній справі № 932/6832/22 задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських ра; Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно з реєстрації чи перереєстрації права власності щодо нерухомого майна:

-паркувального місця № 4 загальною площею 23.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

-квартири АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Стягувачем за цим виконавчим документом є Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «БІГКОМЕРЦ» (РНОКПП 43239993, АДРЕСА_6 ).

Боржником за цим виконавчим документом є ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 23.09.2027 року.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви він повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол