Справа № 608/1860/24
Провадження №2/594/545/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова Компанія «Європецська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих АІ., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2284 від 14.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25662 грн 71 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. відкрито виконавче провадження № 67920101 від 15.12.2021 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. № 39881 від 18.11.2021. Вважає, даний виконавчий напис не підлягає виконанню, так як вчинений незаконно та безпідставно, за відсутності всіх необхідних документів, визначених законом, якими підтверджується безспірність заборгованості. Оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача і незаконно вчинено виконавчий напис, просить визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

18.09.2024 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі, так як позовну заяву вважає безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 15 травня 2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та Позивачем було укладено Кредитний договір № . 30 липня 2020 р. між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20200730, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ "ФК "ЦФР" є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № від 15 травня 2017 р. 18.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 39881, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 25662,71 грн. Щодо твердження Позивача, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, чим порушив вказані норми закону, то відповідач вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а тому зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Крім того, у поданій позовній заяві від 25.07.2024, відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін по справі, а відтак подана позовна заява не відповідає вимогам пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України. Отже, позовна заява повинна бути повернута заявнику без розгляду. Також матеріали справи не містять підтвердження того, що Позивач не може самостійно отримувати докази які просить витребувати судом, а тому судом повинно бути відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів та при ухваленні рішення оцінювати виключно рішення, які були подані у законний спосіб.

В судове засідання сторони не прибули.

Позивач у поданій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в зал судового засідання не прибув.

Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., в зал судового засідання не прибули, причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти та приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., був вчинений та зареєстрований в реєстрі за № 39881 виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № від 15.05.2017 року, укладеним з ТОВ ФК «Центр фінансових рішень», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, за договором відступлення права вимоги №20200730 від 30.07.2020, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європецська агенція з повернення боргів». Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.07.2020 по 04.11.2021, сума заборгованості складає 25312,71 грн, плюс 350 грн - плата за вчинення нотаріусом виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню 25662,71 грн (виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 18 листопада 2021 року).

Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2021, приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. відкрито виконавче провадження ВП № 67920101 з виконання виконавчого напису №39881, виданого 18.11.2021. Загальна сума заборгованості за виконавчим написом становить 25662,71 грн.

За загальним правилом, визначеним ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Тобто, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи №916/3006/17 у постанові від 02 липня 2019 року, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У спорі, який виник заборгованість є спірною, оскільки позивачка її не визнає шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, норми матеріального права та висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними, порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд відхиляє доводи відповідача, що позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду, так як в ній відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, оскільки позивач у позовній заяві такі відомості зазначила.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею при поданні позову до суду судовий збір.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 141, 142, 200, 206, 263, 265, 268, 273 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 18 листопада 2021 року, зареєстрований в реєстрі № 39881 про звернення стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № від 15.05.2017 року в розмірі 25662,71 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європецська агенція з повернення боргів» в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн за подання позовної заяви до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м.Київ вул.Симона Петлюри,30,.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович, м.Тернопіль вул.Живова,32-А,

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, м.Київ просп.Петра Григоренка,15, оф.3.

Повне рішення складено 08 листопада 2024 року.

Головуючий Чир П. В.