ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6030/24 Справа № 185/3675/24 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С.Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 ,

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

02.04.2024 року доПавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у якій позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини..

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

30.04.2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року, в якій ставиться вимога про скасування зазначеної ухвали та направлення справи для продовження розгляду.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що суд безпідставно відмовив позивачці у доступі до правосуддя. Позивачка є дружиною військовослужбовця, ОСОБА_5 з 04.04.2024 року і суд позбавив її можливості вирішити аліментні зобов`язання батька її доньки.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Єдаменко Є.А. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити.

Від служби у справах дітей Павлоградської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їх представника.

Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.58), у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду з наступних підстав.

При винесенні зазначеної ухвали суд першої інстанції виходив із наступних обставин:

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_6 є громадянкою України. Її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_7 є громадянином Республіки Узбекистан, що підтверджується копією паспорта, та як зазначає позивач у позові є громадянином Російської Федерації. Зареєстрованого місця проживання в України не має.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданим Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області є: ОСОБА_2 , громадянин Республіки Узбекистан та ОСОБА_1 громадянка України.

Отже, предметом позову є позбавлення відповідача, який є громадянином Республіки Узбекистан, та як стверджує позивач, громадянином Російської Федерації, батьківських прав. Позивач є громадянином України та разом із дитиною наразі мешкає в Україні. Відповідач на території України зареєстрованого місця проживання не має.

Чинним цивільним процесуальним законодавством України передбачено, що спір щодо позбавлення батьківських прав підсудний суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання або перебування відповідача (правила загальної підсудності, стаття 27 ЦПК України) та не передбачає альтернативної підсудності щодо можливості розгляду вказаної справи за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Як передбачено пунктом 1 частини 1статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

З урахуванням Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», оскільки відповідач є громадянином іншої держави, процесуальні питання, пов`язані з вирішенням даного спору, регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право».

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватно - правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1, статті 75-77 Закону).

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Таким чином, суди, вирішуючи питання про належність справи до їх компетенції, зобов`язані з`ясувати, в судах якої країни відповідно до міжнародних зобов`язань України підлягає розгляду справа з міжнародним елементом.

Але з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.

З позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 раніше мешкав однією сім`єю з позивачкою ОСОБА_1 у Дніпропетровській області в АДРЕСА_1 .

В подальшому відповідач виїхав в Російську Федерацію.

Документально підтвердженого місця перебування відповідача в РФ матеріали цивільної справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України, Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Враховуючи, що документального підтвердження місця проживання (перебування) відповідача матеріали цивільної справи не містять, 1 грудня 2022 року Верховна Рада ухвалила Закон "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справ від 22 січня 1993 року", у суду першої інстанції є можливість розглянути зазначену цивільну справу за підсудністю за місцем проживання позивачки з повідомленням відповідача через оголошення на офіційному сайті суду.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 05.06.2024 року.

Судді: