Справа №469/1011/20
Провадження № 22-ц/812/1400/24
№ 22-ц/812/1405/24
№ 22-ц/812/1421/24
№ 22-ц/812/1435/24
У Х В А Л А

04 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Яворської Ж.М.

суддів: Базовкіної Т.М.,

Царюк Л.М.

із секретарем судового засідання - ОСОБА_1 ,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

представника особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство «Медиус-Плюс» адвоката Величка Михайла Михайловича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права вимоги та іпотекодержателя

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Миколаївського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права вимоги та іпотекодержателя.

У судовому засіданні апеляційного суду відпредставника ТОВ «Агенство «Медиус-Плюс» адвоката Величка М.М. надійшло усне клопотання про зупинення провадження у цій справі на підставі пункту 6 частини1 статті 251 ЦПК України до розгляду справи 755/15447/24 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним, яка перебуває у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

Клопотання обґрунтовано об`єктивною неможливістю розгляду справи апеляційним судом до вирішення іншої справи, яка розглядається Дніпровським районним судом м. Києва, оскільки на думку заявника, між цими справами існує тісний матеріально - правовий зв`язок, і факти, які будуть встановлені у тій справі будуть мати преюдиційне значення для цієї справи.

Заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_6 - адвоката Сімейка А.М., який не заперечував проти задоволення цього клопотання, думку представника позивача ОСОБА_5 - адвоката Степіної Н.Г., яка заперечувала проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України (в редакції 2004 року, що кореспондується із статтею 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у його задоволенні, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що:

«метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

В той же час, заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі адвокат Величко М.М. не наводить обставин, які б свідчили про неможливість розгляду цієї справи без встановлення певних обставин у справі 755/15447/24.

У даному випадку, відкриття Дніпровським районним судом м. Києва провадження у справі 755/15447/24) за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним не може бути перешкодою для апеляційного розгляду цієї цивільної справи, оскільки колегія суддів не вбачає об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання чинності рішенням суду у справі № 755/15447/24. Зібрані докази у справі, що перебуває на розгляді апеляційного суду, не дають підстав для висновку про неможливість її розгляду до вирішення справи № 755/15447/24.

За наведених обставин суд вважає, що заявником не доведено, а колегією суддів не встановлено наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/15447/24 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним.

З огляду на зазначене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання представника ТОВ «Агенство «Медиус-Плюс» - адвоката Величка М.М. про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 222, 251, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство «Медиус-Плюс» адвоката Величка Михайла Михайловича про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, яка перебуває у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва (справа 755/15447/24) за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2024 року.