Провадження № 2/638/730/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, подана представником ОСОБА_2 адвокатом Савченком В`ячеславом Анатолійовичем, згідно прохальної частини якої позивач просить суд: 1) визнати за ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на «?» частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м.; 2) визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) припинити право часткової власності ОСОБА_2 , на автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 ; 4) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 у розмірі 110 800 (сто десять тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

В обґрунтування позову вказала, що 18 квітня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Шлюб був зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №394. Шлюбні відносини між ними припинилися в жовтні 2021 року, спільне господарство з жовтня 2021 року не ведеться, з приводу чого до Дзержинського районного суду подано позовну заяву про розірвання шлюбу, справа №638/16536/21. Угоди про добровільний поділ спільного сумісного майна між подружжям не досягнуто. За час проживання у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за спільні кошти було набуто наступне майно: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м. на підставі договору про участь у фонді фінансування будівництва житлового комплексу, машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 , який було придбано на підставі договору купівлі-продажу та зареєстровано 03.10.2017р. за ОСОБА_3 . Зазначила, що відповідач користується транспортним засобом, та транспортний засіб перебуває в його віддані. Оскільки після припинення шлюбних відносин між сторонами склалися неприязні стосунки та відповідач чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні спільною сумісною власністю подружжя, то залишення вищевказаного майна у спільній сумісній власності сторін є неможливим, а тому позивач звертається з позовом про визнання права особистої приватної власності на частину квартири, визнання права особистої приватної власності на машино-місце, припинення своєї частки у транспортному засобі і отримання компенсації.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

19 листопада 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, до якої додана уточнена позовна заява, з прохальної частини якої вбачається, що позивач просить суд: 1) визнати за ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на «1/2» частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м.; 2) визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) припинити право часткової власності ОСОБА_2 , на автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 ; 4) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 у розмірі 110800 грн. 00 коп.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

20.09.2023 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Савченка В.А. надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно прохальної частини якої просить суд: визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м.; визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити право часткової власності ОСОБА_2 на автомобіль H YNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частини автомобіля HYNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 у розмірі 207 401,70 грн.

13 листопада 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що позовні вимоги визнає частково, а саме позовну вимогу про визнання за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на «1/2» частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м. - визнає повністю та просить визнати право власності на вказану квартиру за подружжям у рівних частках - по 12 частині квартири за позивачем та відповідачем; позовну вимогу, у якій позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на машино-місце підвалу №00-301 в житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 - не визнає та просить відмовити у її задоволенні у повному обсязі, позовну вимогу, у якій позивач просить суд припинити право часткової власності ОСОБА_2 на автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 - не визнає повністю та просить навпаки, припинити право часткової власності на автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску. № куз. НОМЕР_1 та визнати право власності на вказаний автомобіль за ОСОБА_2 , позовну вимогу, у якій позивач просить суд стягнути з нього на користь Позивача компенсацію вартості частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 - не визнає повністю, та просить навпаки, визнавши право власності на вказаний автомобіль за позивачем, стягнути з неї на його користь компенсацію вартості частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999. 2016 року випуску, у розмірі 220 050 (двісті двадцять тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп.

Також вказав, що заявлені дружиною позовні вимоги не враховують отримані нею перед від`їздом у якості компенсації за автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 та машино-місце підвалу No00-301 грошові кошти у розмірі 20 000 дол. США, а також заощадження, які перебували безпосередньо у дружини (грошові кошти на карткових рахунках та готівкові кошти, банківські депозити, цінні речі, куплені в період шлюбу тощо) і які у разі поділу судом автомобіля та парко місця мають також мають бути поділені між подружжям. Таким чином, він визнає факт набуття ними у шлюбі: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м.; машино-місця підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 . Також зазначив, що сторонами були набуті у шлюбі грошові кошти у сумі 20 000 дол. США, які зберігались у ОСОБА_3 , також додатково частина набутих спільно коштів зберігалась у дружини і ці кошти не вказані у позові та не враховані при поділі майна. Також вказав, що автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску вимушено перебуває в нього, однак він не бажає ані залишатися власником набутого цього автомобіля, ані користуватися ним, продати вказаний автомобіль не має можливості, оскільки позивач не надає на це згоди.

Також зазначив, що оскільки він фактично проживає у квартирі АДРЕСА_3 , машино-місце є фактично неподільною річчю, він ним володіє і користується та після продажу автомобіля HYUNDAI TUCSON або отримання компенсації за його частку у праві власності на вказаній автомобіль він має намір продовжувати проживати у зазначеній квартирі та користуватись вказаним парко місцем, купивши на отримані у якості компенсації за його частку у праві власності на спільно набутий автомобіль інше авто для особистого користування. Звертає увагу суду, що при вирішенні даного спору та винесенні рішення суд не позбавлений права задовольнити його вимоги та може вийти за межі своїх повноважень, коли вимоги позивача охоплюють не усе спільно набуте у шлюбі спільне майно, задля принципу процесуальної економії.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.01.2024р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 року заяву представника позивача адвоката Савченка В.А. про забезпечення позову задоволено. З метою забезпечення позову заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м, заборонено відчуження машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 та заборонено відчуження автомобіля Hyundai Tucson 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Савченка В.А. про збільшення позовних вимог у справі №638/17470/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна. Розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовну заяву з урахуванням уточнень та збільшення розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Суд, заслухавши учасників процесу,дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.04.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №394.

Шлюбні відносини між подружжям припинились у жовтні 2021 року, спільне господарство з жовтня 2021 року не ведеться, з приводу чого до Дзержинського районного суду м. Харкова було подано позовну заяву про розірвання шлюбу, справа №638/16536/21.

За час спільного перебування в шлюбі та спільного проживання, сторонами було набуто у власність наступне майно: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м., машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 , що підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами у справі.

Угоди про добровільний поділ спільного сумісного майна між подружжям не досягнуто.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, законодавець встановлює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі.

Правила розподілу спільного майна подружжя визначені в статті 70 СК України, яка визначає загальне правило рівності часток подружжя в спільному майні та передбачає можливість відступлення від загального правила рівності часток при наявності обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 визнає позовну вимогу про визнання за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м. та просить визнати право власності на вказану квартиру за подружжям у рівних частках за позивачем та відповідачем, а також враховуючи, що визнання зазначеної позовної вимоги не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення вказаної позовної вимоги з визнанням за кожним із подружжя право особистої приватної власності на частину вказаної квартири.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, оскільки учасниками справи визнається обсяг спільного майна подружжя набутого за час перебування у шлюбі, а також визнається вартість майна, набутого ними у шлюбі, а саме вартість автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 , що складає еквівалент 19000 доларів США, що станом на 19вересня 2023 року складає 694803,4 грн., вартість машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 складає 280 000 грн., а також враховуючи, що у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності цих обставин з огляду на копії правовстановлюючих документів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Вирішуючи спір між сторонами щодо фактичного поділу майна подружжя у вигляді автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 та машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 суд виходить з наступного.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (частина 1, 2 статті 71 СК України ), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина 2 статті 364 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

З огляду на пояснення представника позивача, з урахуванням позовних вимог ОСОБА_2 , та її згоди на отримання грошової компенсації за частину автомобіля, а також враховуючи, що ОСОБА_3 не оспорює та визнає зазначену дружиною у позові вартість майна, набутого нами у шлюбі, а також враховуючи що вказаний автомобіль наразі перебуває у відповідача та неможливості позивача розпоряджатися цим майном, у зв`язку з перебуванням в іншій країні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 в частині припинення права часткової власності ОСОБА_2 на автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_2 у розмірі 347 401 грн. 70 коп.

Відповідно до частини 1,3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд відхиляє заперечення відповідача в яких він просить визнати право власності на вказаний автомобіль за позивачем та стягнути з неї на його користь компенсацію вартості частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999. 2016 року випуску, у розмірі 220 050 грн. оскільки вказана вимога заявлена ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву, де сторони висловлюютьвиключно свої заперечення на позовну заяву та не можуть заявляти окремі вимоги.

Щодо поділу між сторонами машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 то суд виходить з наступного.

Оскільки суд задовольняє вимогу ОСОБА_2 про припинення права часткової власності ОСОБА_2 на автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, та визнання права особистої приватної власності на вказаний автомобіль за відповідачем, з урахуванням пояснень відповідача, в яких він вказав, що він проживає у квартирі АДРЕСА_4 будинок № 117, та має намір продовжувати проживати у зазначеній квартирі та користуватись вказаним парко-місцем, суд вважає за доцільним залишити машино-місце підвалу у власності відповідача та визнати право особистої власності на вказаний автомобіль за відповідачем, з присудженням позивачу відповідної грошової компенсації за частину вказаного машино-місця у розмірі 140 000 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про частково задоволення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 4313,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 364 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 63, 68, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право особистої приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право особистої приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 104,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право особистої приватної власності на машино-місце підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право особистої приватної власності на автомобіль HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , компенсацію вартості частини машино-місця підвалу №00-301 у житловому будинку літ. «А-21» за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 140 000 (сто сорок тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , компенсацію вартості частини автомобіля HYUNDAI TUCSON 1999, 2016 року випуску, № куз. НОМЕР_2 у розмірі 347 401 (триста сорок сім тисяч чотириста одна) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 сплачений судовий збір у розмірі 4 313 (чотири тисячі триста тринадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.09.2024 року.

Головуючий: