Справа №751/4998/24
Провадження №2-о/751/120/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В. С.,

за участі заявниці ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Матвієнка О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

04.06.2024 року ОСОБА_2 звернулася до Новозаводського районного суду міста Чернігова із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з липня місяця 2001 року по день зникнення безвісти, тобто по 22.11.2023 року.

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що 15.07.2001 року рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано, проте після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказує, що згідно акту проживання особи без реєстрації від 10.05.2024 року, ОСОБА_4 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , яка є місцем її проживання та реєстрації. Посилається, що після початку повномаштабного вторгнення Російської Федерації на територію України ОСОБА_4 був мобілізований до лав Збройних сил України. 25.11.2023 року під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, старший солдат ОСОБА_4 зник безвісти в районі населеного пункту Старомайорське, Волноваського району, Донецької області, що підтверджується сповіщенням № НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29.11.2023 року. Даний факт також підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження №0004682 та витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Посилається, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка їй необхідно для оформлення соціальної допомоги, як сім`ї військового, який пропав безвісти та для отримання статусу дружини з метою захисту як своїх прав, так і прав не повнолітніх дітей, які є дітьми зниклого безвісти військовослужбовця, адже такий статус дасть їй право на звернення, як до ТЦК та СП та і до Міністерства оборони України. Вважає, що встановлення даного факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх небуть прав або охоронюваних законом інтересів.

17.06.2024 року ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова заяву дану заяву було залишено без руху, надано заявниці строк для усунення недоліків.

01.07.2024 року на виконання зазначеної ухвали суду ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою (з додатками) про виправлення недоліків. (а.с.24)

08.07.2024 року ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. (а.с.29)

05.08.2024 року, через систему «Електронний суд», від представника зацікавленої особи Міністерства оборони України Матвієнка О.Б. надійшли пояснення, щодо даної заяви, в яких просить відмовити в її задоволенні з підстав, ненадання ОСОБА_2 належних доказів проживання разом з зниклим безвісти ОСОБА_4 після розірвання шлюбу, а також доказів, ведення спільного господарства, набуття спільного майна під час ведення спільного господарства, виконання прав та обов`язків, внаслідок спільної праці або за спільні кошти. Звертає увагу, що у разі визнання ОСОБА_4 померлим, то рішення щодо спільного проживання не вплине на призначення та виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги в майбутньому так як на її отримання має право дружина, яка не взяла шлюб повторно після смерті військовослужбовця. Також просить залучити до участі у розгляді даної справи військову частину НОМЕР_2 , так як заявниця хоче отримувати грошове забезпечення (основну виплату та додаткову винагороду, яка виплачується за участь у бойових діях), яку виплачувала в/ч НОМЕР_2 зниклому безвісти ОСОБА_4 .

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити, наполягала, що визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з безвісти зниклим ОСОБА_4 є необхідним, для звернення у відповідні державні установи з метою розшуку останнього. Зазначила, що на дітей отримує грошове забезпечення, яке виплачується після зниклого безвісти ОСОБА_4 . На підтвердження порушення її прав, свобод чи законних інтересів, належних та допустимих доказів не надала.

Представник зацікавленої особи Міністерства оборони України Матвієнка О.Б. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_7 , зазначив, що на даний час права заявниці ніяким чином не порушені, вона отримує грошове забезпечення на дітей після зниклого безвісти батька ОСОБА_4 .

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , 25.11.2023 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Старомайорське, Волноваського району, Донецької області, зник безвісти, що підтверджується сповіщенням №62 із ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с. 13)

Заявниця зазначила, що з 11.06.2011 року перебувала із ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.07.2021 року було розірвано. Після розірвання шлюбу і по день його зникнення безвісти, тобто по 22.11.2023 року постійно проживала із ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік і дружина без шлюбу, та вела з ним спільне господарство.

Звернення з даною заявою заявниця обґрунтовує необхідністю: оформлення соціальної допомоги, як сім`ї військового, який пропав безвісти, вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору.

Окрім того, зазначає, що встановлення факту спільного проживання їй необхідно для отримання статусу дружини з метою захисту як своїх прав, так і прав неповнолітніх дітей, які є дітьми зниклого безвісти військовослужбовця, адже такий статус дасть їй право на звернення, як до ТЦК та СП, так і до Міністерства оборони України.

Натомість в судовому засіданні не заперечувала, що соціальну допомогу на дітей після зниклого безвісти ОСОБА_4 отримує.

Частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права. Спір є суперечністю, конфліктом, протиборством сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження вирішення спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права, оспорюють таке право.

Якщо виникнення права на державну допомогу залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди можуть розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2021 у справі № 345/2344/20 (провадження № 61-11442св21).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991№ 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно зі статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ у випадках, зазначених у підпунктах 1-3пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до пункту 1 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

За приписом частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Враховуючи викладене, наявність чи відсутність факту постійного проживання разом із військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу може вплинути на право на отримання одноразової грошової допомоги у певному розмірі, суд доходить висновку про те, що встановлення даного факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право на одноразову грошову допомогу, розмір якої для заінтересованих осіб безпосередньо буде залежати від кількості передбачених законом претендентів на неї, а тому має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Враховуючи, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишена без розгляду на підставі частини шостої статті 294 ЦПК України, у зв`язку з встановленим під час розгляду справи наявним спором про право, Суд приходить до висновку про можливість повернення заявниці сплаченого нею при подачі заяви до суду судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок (платіж № від 28 травня 2024 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 263, 293, 294, 315, 319, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ) сплачений згідно квитанції Платіж № від 28.05.2024 року судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлений 20.09.2024 року.

Суддя О. Г. Деркач