Провадження №2/523/4677/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря - Дмітрієвої В..С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеса, у загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності, яким просить, визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частині кожному із співвласників, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище з « ОСОБА_3 » на ОСОБА_4 . Згідно договору купівлі-продажу № 98.03-397 від 31.03.1998 року, її ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 . Договір купівлі - продажу був укладений у Жовтневій філії Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості. 06 квітня 1998 року вищевказана угода була зареєстрована на праві приватної власності в ОМБТІ та РОН кн.7 допк. стор. 50 реєстр № 80.

На даний час у неї виникла необхідність розпорядитися своєю часткою квартири. У зв`язку із цим вона звернулася до нотаріуса і довідалась, що розпорядитися своєю часткою квартири вона не має можливості, оскілки вищевказана квартира належить її та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, та не визначені частки кожного у праві сумісної власності.

Такі обмеження не дають їй, як власнику, в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його складових: право володіння, користування і розпорядження майном. Саме це для Позивача стало підставою для виділення власної частини нерухомого майна в окрему одиницю в судовому порядку.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 01.07.2027 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено дату підготовчого судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву представника позивача адвоката Кухаренко О.І., якою вона позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про визнання позову, в якій також просила розгляд справи провести у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення рішення суду на стадії підготовчого провадження.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та ухвалення рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до Довідки третього відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції від 18.04.2006 року, ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

31.03.1998 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98.03 397, а саме квартири АДРЕСА_1 , який оформлявся та посвідчувався Жовтневим філіалом Одеської Спеціалізованої Біржі нерухомості. Право власності сторін було зареєстровано в ОМБТІ та РОН кн.7 допк. стор. 50 реєстр № 80.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Зі змісту ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є належним позивачем та співвласником квартири, і яка не може на даний час розпорядитися належним чином своєю часткою квартири у спільній сумісній власності без попереднього визначення розміру її частки.

Згідно ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності з метою можливості надалі реалізувати позивачем право володіння, користування і розпорядження майном.

Вирішуючи вимогу позивача про визначення частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , суд враховує, що співвласниками квартири є двоє осіб позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , тобто кожному з них належить по 1/2 частки вказаної квартири. При цьому, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання є безумовним, не порушує права як сторін, так і третіх осіб по справі. Також суд враховує ту обставину, що будь - яких інших домовленостей про розмір часток у праві на квартиру між співвласниками не було, жодних доказів щодо інших домовленостей суду не надано. Не визначення часток у праві спільної власності на наведену квартиру не дає можливості позивачу реалізувати своє право власності, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , належну їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 98.03-397 від 31.03.1998 року, посвідченого Жовтневим філіалом Одеської Спеціалізованої Біржі нерухомості, становить 1/2 (одну другу) частку.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , належну їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 98.03-397 від 31.03.1998 року, посвідченого Жовтневим філіалом Одеської Спеціалізованої Біржі нерухомості, становить 1/2 (одну другу) частку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 02.10.2024 року.

Суддя: К.О. Далеко