Номер провадження: 22-ц/813/7448/24
Справа № 504/2072/24
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.09.2024 у складі судді Сафарової А.Ф.,

встановив:

У травні 2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно від дня пред`явлення позову 09.05.2024 і до досягнення сином ОСОБА_3 двадцяти трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 та судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. на користь держави.

09.08.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.07.2024.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.09.2024 заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.09.2024 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду в оскаржуваній ухвалі є помилковими, оскільки ним було достатньо повно наведено суду у заяві про усунення недоліків від 22.09.2024 доводів щодо можливості звільнення його від необхідності сплати судового збору у судовій справі №504/2072/24 при зверненні до суду заявою про перегляд заочного рішення суду від 10.07.2024.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на19.12.2024 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

Повертаючи заяву про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником ОСОБА_2 обставини та надані на їх обґрунтування докази є відбірковими та такими, що не підтверджують його незадовільний майновий стан та матеріальну скруту для встановлення обґрунтованих обставин для необхідності застосування судом приписів ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», а викладені ним обставини на підтвердження виконання ухвали суду та приведення заяви про перегляд заочного рішення у відповідність до приписів ст. 285 ЦПК України не є належним усуненням недоліків, визначених в ухвалі суду від 19.08.2024.

Проте погодитись із такими висновками суду в повній мірі не можливо, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Главою 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлено особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша - сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Так, відповідно до положень статті 285 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення, а також до заяви, поданої особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно від дня пред`явлення позову 09.05.2024 і до досягнення сином ОСОБА_3 двадцяти трьох років, а саме до 31.10.2028 та судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. на користь держави.

В подальшому, 09.08.2024 ОСОБА_2 подав заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення суду від 10.07.2024.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.08.2024 вищевказану заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без руху з підстав несплати судового збору та не зазначення у заяві обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилань на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, які не надано таких до заяви.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, 23.09.2024 ОСОБА_2 подав до суду заяву, у якій просив звільнити його від необхідності сплати судового збору про зверненні до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

У рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету. У рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 ЕСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п`ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п`ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Разом із тим, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Разом з тим, судом першої інстанції в порушення вищезазначених норм не було вирішено заяву ОСОБА_2 щодо звільнення від сплати судового збору, резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить висновок суду про задоволення чи відмову у вказаній заяві.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням черговості процесуальних дій визначених процесуальним законодавством, суддя місцевого суду повинен був забезпечити доведення до відома заявника результат розгляду заяви про звільнення від сплати судового збору, внаслідок відмови в задоволенні такого клопотання запропонувати заявнику усунути недоліки заяви, зазначивши точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), відповідно до положень частини другої статті 185 ЦПК України, продовживши строк для їх усунення та вже надалі вирішувати питання стосовно виконання заявником вимог щодо оплати судового збору.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення заяви у справі з порушенням вимог закону, тому така підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.09.2024 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.12.2024

Головуючий

Судді: