Дата документу 06.11.2024
Справа № 501/469/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Паршенко Ольга Олександрівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О., №ВП 66678803 від 26.12.2022 року про повернення виконавчого документу стягувачу (далі державний виконавець).

В обґрунтування скарги зазначив, що у 2021 році він звернувся із позовом до ОСОБА_2 із позовом про стягнення боргу за договором позики. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 23.06.2021 року позов задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 260000,00 грн. та 2600 грн. судового збору.

На виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області 24.07.2021 року був виданий виконавчий лист.

02.09.2021 року на підставі заяви скаржника державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66679043, постанову про розмір мінімальних втрат, постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника.

Одночасно із цим державним виконавцем були направлені запити до ПФУ, ДФС України для встановлення джерел доходів та наявності рахунків у боржника ОСОБА_2 , до МВС для встановлення наявності транспортних засобів у боржника, до ДРРПП, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна для встановлення наявності у боржника нерухомого майна та відповідних обтяжень.

За результатами отримання інформації з ПФУ, ДФС, ДРПП, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у боржника відсутнє нерухоме майно, відсутні джерела доходів та рахунки відкриті у банківських установах.

За результатами отримання інформації з державних реєстрів, 01.10.2021 року державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортних засобів належних боржнику, зокрема, Toyota Verso, Toyota Corolla, Hyundai 130.

13.05.2022 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень.

01.08.2022 року державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні, винесена постанова про арешт коштів ОСОБА_2 в межах сум звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, яку направлено в банківські установи.

23.09.2022 року державним виконавцем складено акт відповідно до якого за адресою реєстрації боржника майно не виявлено.

21.12.2022 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 66678803.

22.12.2022 року в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку боржника виявлено борг у вигляді грошових кошті у сумі 28619,39 грн.

26.12.2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що оголошений розшук транспортних засобів боржника, позитивного результату не надав протягом року з дня оголошення розшуку.

Скаржник звертає увагу на те, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження державним виконавцем не вжито вичерпних заходів із розшуку майна боржника.

Стверджує, що державний виконавець не доводив йому до відома про дати оголошення розшуку транспортних засобів та фактично замість трьох транспортних засобів, проводив виконавчі дії відносно одного транспортного засобу.

Наполягає на тому, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів здійснення перевірок майнового стану боржника, не містять доказів того, чи проживав боржник за адресою місця його реєстрації чи в іншому житлі.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 не погоджується з даною постановою державного виконавця та просить суд її скасувати.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06.02.2023 року скарги ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження.

Заявник ОСОБА_1 доводи викладені у скарзі підтримав, просив судовий розгляд проводити за його відсутності.

Державний виконавець про час та місце розгляду скарги повідомлена в установленому законом порядку. Надіслала до суду відзив в якому просила у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити посилаючись на обставини того, що спірна постанова, якою повернуто виконавчий документ стягувачу, винесена нею відповідності до вимог закону.

Боржник ОСОБА_2 про час та місце розгляду скарги повідомлений в установленому законом порядку, до судового засідання не прибув, заперечень на скаргу не надіслав.

Відповідно до положень ч.2 ст.450 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 23.06.2021 року позов задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 260000,00 грн. та 2600 грн. судового збору.

На виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області 24.07.2021 року був виданий виконавчий лист.

Із відзиву на скаргу державного виконавця встановлено, що 02.09.2021 року, нею на підставі заяви скаржника винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66679043, постанову про розмір мінімальних втрат, постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника.

Поряд із цим, державним виконавцем були направлені запити до ПФУ, ДФС України для встановлення джерел доходів та наявності рахунків у боржника ОСОБА_2 , до МВС для встановлення наявності транспортних засобів у боржника, до ДРРПП, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна для встановлення наявності у боржника нерухомого майна та відповідних обтяжень.

За результатами отримання інформації з ПФУ, ДФС, ДРПП, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у боржника відсутнє нерухоме майно, відсутні джерела доходів та рахунки відкриті у банківських установах.

За результатами отримання інформації з державних реєстрів, 01.10.2021 року державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортних засобів належних боржнику, зокрема, Toyota Verso, Toyota Corolla, Hyundai 130.

13.05.2022 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень.

01.08.2022 року державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні, винесена постанова про арешт коштів ОСОБА_2 в межах сум звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, яку направлено в банківські установи.

23.09.2022 року державним виконавцем складено акт відповідно до якого за адресою реєстрації боржника майно не виявлено.

21.12.2022 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 66678803.

22.12.2022 року в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку боржника виявлено борг у вигляді грошових кошті у сумі 28619,39 грн.

26.12.2022 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що оголошений розшук транспортних засобів боржника, позитивного результату не надав протягом року з дня оголошення розшуку.

Положеннями до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України.

Згідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ст.2 вказаного Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Так, згідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Оскільки у даному випадку заборгованість боржником не була погашена внаслідок того, що протягом року не було знайдено його транспортні засоби засіб, суд вважає, що відповідно до згаданих основних засад виконавчого провадження негативні наслідки від прострочення виконання рішення суду у даному випадку покладаються на боржника, який повинен довести, що його транспортний засіб було викрадено, або було ним втрачено не з його вини. Іншій підхід за добросовісної поведінки стягувача за змістом вказаних норм Закону України «Про виконавче провадження» по суті сприяє уникненню боржнику від виконання рішення суду, що не відповідає основному завданню виконавчого провадження, як завершальної стадії цивільного судочинства, визначеному у ст. 2 ЦПК України та порушує принцип верховенства права, ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина третя вказаної статті містить перелік прав, якими наділений виконавець під час здійснення виконавчого провадження, та відповідно якими може скористатися для виконання рішення, а саме:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. Якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Зокрема встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Відповідно до частини другої цієї ж статті стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення (ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положення ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язують виконавця проводити перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Крім того, ч.1 ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів.

З вищевикладеного вбачається, що законодавство надає державному виконавцю значний обсяг повноважень для забезпечення основного завдання - виконання судового рішення. У такий спосіб права державного виконавця мають кореспондуватися з його обов`язками вжити вичерпних заходів у виконавчому провадженні.

Із матеріалів справи встановлено, що державним виконавцем у виконавчому проваджені № 66679043, зокрема, для перевірки майнового стану боржника направлялись запити до Міністерства внутрішніх справи України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, запити до Державної фіскальної служби України щодо відкритих рахунків, до ДРРПП, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна для встановлення наявності у боржника нерухомого майна та відповідних обтяжень.

За результатами отримання інформації з ПФУ, ДФС, ДРПП, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, державним виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє нерухоме майно, відсутні джерела доходів та рахунки відкриті у банківських установах.

Між тим за результатами отримання інформації з державних реєстрів МВС, 01.10.2021 року державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортних засобів належних боржнику, зокрема, Toyota Verso, Toyota Corolla, Hyundai 130.

26.12.2022 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що оголошений розшук транспортних засобів боржника, позитивного результату не надав протягом року з дня оголошення розшуку.

Як наголошувалось вище і на що суд звертає увагу, положення ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язують виконавця проводити такі перевірки у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження, а у подальшому не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів справи видно, що державний виконавець у виконавчому провадженні не дотримувався вимог закону щодо проведення перевірок майнового стану боржника. Виконавець направив запити лише один раз, що суперечить нормам, які зобов`язують проводити перевірки не менше одного разу на два тижні. Постанови про повернення виконавчого документа були винесені на підставі відсутності результатів розшуку транспортних засобів без належного виконання всіх необхідних перевірок.

Крім того, встановлено, що виконавцем не надано доказів вжиття інших вичерпних заходів для забезпечення виконання судового рішення, таких як розшук нерухомого майна та майнових прав. У зведеному виконавчому провадженні перевірено лише наявність реєстрації транспортних засобів та відкритих рахунків у банках, що не відповідає вимогам законодавства про вчинення вичерпних заходів у виконавчому провадженні.

Виконавець також не забезпечив зворотний зв`язок зі стягувачем, не інформуючи його про хід справи.

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює чіткий порядок вчинення виконавчих дій і не надає виконавцю права вільно визначати доцільність їх вжиття. Він зобов`язаний вчиняти всі необхідні заходи для виконання судового рішення відповідно до закону, а не на основі суб`єктивного сприйняття.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець не виконав усі передбачені законом заходи для виконання рішення суду, зокрема щодо виявлення майна боржника, і дійшов передчасних висновків про наявність правових підстав для повернення виконавчих листів згідно з п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, вимоги про скасування постанов старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. № ВП 66678803 № ВП 66679043 від 26.12.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу є обґрунтованими. Заперечення ж державного виконавця не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи, оскільки не було дотримано належного порядку проведення перевірок майнового стану боржника і вжито усіх необхідних заходів для виконання судового рішення.

Таким чином, постанова державного виконавця про повернення документа є передчасною і не відповідає законодавству, тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 447-451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Паршенко Ольга Олександрівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Паршенко Ольги Олександрівні у виконавчому провадженні №66679043 від 26.12.2022 року про повернення виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 26.07.2021 року у справі №501/469/21 стягувачеві на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 2600 грн.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Паршенко Ольги Олександрівні у виконавчому провадженні №66678803 від 26.12.2022 року про повернення виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 26.07.2021 року у справі №501/469/21 стягувачеві на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 260000,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя