Провадження № 2/638/4808/24
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Смирнов В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

25 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В порядку ч.8 ст.187 ЦПК України судом зроблено запити для з`ясування місця зареєстрованого проживання відповідачів.

З Відповіді Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області вид 27 червня 2024 року вбачається, що Відповідач за адресою вказаною в позові, а саме: АДРЕСА_1 не зареєстрований.

З Відповіді отриманої з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання ОСОБА_2 не вдалося з`ясувати.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишено без руху, надавши Позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання Ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року позивачем надано позов, в якому вказано, що останнє відоме місце проживання Відповідача - ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

04 листопада 2024 року року Дзержинським районним судом м.Харкова отримано Відповідь з Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради, відповідно до якої дані про Абу Діаб Фарід та відомості щодо задекларованого/зареєстрованого місця його проживання (перебування) у місті Києві відсутні.

Зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Дзержинським районним судом м. Харкова та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З отриманої судом інформації вбачається, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 .

Територіальна підсудність справи певному суду визначається за такими критеріями: по суб`єкту, по місцю, по правовідносинам. Є два види визначення підсудності: а) однозначно визначена законом підсудність, б) альтернативна підсудність. Щодо однозначного визначення підсудності, то процесуальним законом визначено підсудність за загальним правилом: за зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача.

Така підсудність (ст.27 ЦПК) встановлюється імперативно для всіх цивільних справ, окрім тих, для яких встановлено виключну підсудність (ст.30 ЦПК), або конкретно передбачено іншу підсудність (ст.26, ст.29 ЦПК). Щодо альтернативного визначення підсудності, то це означає, що у певних, конкретно передбачених законом випадках (і розширене тлумачення неприпустиме) позивачу надається право вибору підсудності: або за загальним правилом, встановленим ст.27 ЦПК, або за підсудністю, визначеною альтернативно в ст. 28 ЦПК).

Отже, вказана цивільна справа підсудна Дніпровському районному суду міста Києва..

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання:

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Частиною 9 ст.6 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

У відповідності до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд вважає, що дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова та її необхідно направити за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва..

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 23, 27, 31, 32, 187, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 638/11499/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва (02105, м. Київ, вул. Сергієнка, 3).

Передача справи на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Смирнов