Справа № 132/2660/23
Ухвала

Іменем України

24 травня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання РЯБІШИНІЙ Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, та його ж клопотання про передачу справи до суду за місцем проживання (перебування), поданих в рамках цивільної справи № 132/2660/23 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшов цивільний позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.07.2021 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023 року, визначено склад суду з розгляду цивільного позову: головуючого суддю Сєліна Є.В.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 30.10.2023 року, відкрито провадження за позовом, визначено здійснити його розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30.11.2023 року за вх.№ 10481 на адресу Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, яке згідно заяви від 05.01.2024 року (зареєстрованої в суді 11.01.2024 року за вх.№ 270/24), просив розглянути у його відсутність.

Разом із цим, 06.03.2024 року за вх.№ 2143/24 до Калинівського районного суду Вінницької області надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, згідно якого він просив суд відмовити позивачу АТ «Акцент-Банк» у задоволенні позовних вимог.

29.03.2024 року за вх.№ 3073/24 на адресу Калинівського районного суду Вінницької області надійшло заперечення АТ «Акцент Банк» на відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву.

10.04.2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді, яка ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області під головуванням судді Павленка І.В. від 10.05.2024 року, залишена без задоволення.

24.05.2024 року за вх.№ Еп-1207/24-Вх на адресу Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи до суду за місцем його проживання (перебування).

В судове засідання, призначене на 24.05.2024 року на 16год.00хв., учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, як джерело право.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року та «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007 року.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989 року).

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, зокрема, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні (рішення від 06.09.2007 року у справі «Цихановський проти України», рішення від 18.10.2007 року у справі «Коновалов проти України»).

У рішенні в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Слід також зазначити, що у відповідності до статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України, а тому учасники справи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

За вищевказаних обставин, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, та його ж клопотання про передачу справи до суду за місцем проживання (перебування), за відсутності учасників справи, що не може розцінюватись, як порушення їх прав, передбачених ст.ст.43, 49 ЦПК України.

Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, та його ж клопотання про передачу справи до суду за місцем проживання (перебування), суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

До основних засад цивільного судочинства, зокрема, віднесено принцип верховенства права (пункт 1 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За змістом частини першої статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як передбачено пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У такому випадку провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 12 частини першої статті 253 ЦПК України).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповіднимзаконом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на даний час продовжує діяти.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав та інтересів особи.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується за допомогою реалізації його основних засад, у тому числі принципу верховенства права.

Реалізація принципу верховенства права здійснюється через застосування судами при розгляді справ Конвенції та протоколів до неї, а також практики Європейського суду з прав людини як джерело права.

Одним із елементів права на справедливий суд згідно статті 6 Конвенції є право на розумний строк розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про те, що обґрунтованість тривалості проваджень повинна бути оцінена з урахування наступних критеріїв, заснованих практикою Суду: складність справи, внесок заявника і відповідних органів влади, а також предмет спору (справа «Компанія Комінгерсоль проти Португалії» (Comingersoll S.A. v. Portugal), заява №35382/97, рішення від 6 квітня 2000 року, §19; справа «Фрайдлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява №48479/13, рішення від 26 липня 2018 року, §43; справа «Сюрмелі проти Німеччини» (Surmeli v. Germany), заява № 75529/01, рішення від 8 червня 2006 року, §128).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України є з`ясування обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановленні в цьому провадженні, але мають значення для справи, у зв`язку з перебуванням сторони або третьої особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Об`єктивна неможливість розгляду справи у такому випадку полягає в тому, що відсутність сторони або третьої особи, позбавляє можливості суд вирішити спір із дотриманням основних засад (принципів) цивільного судочинства, а саме з`ясувати всі обставини, що мають значення для справи, зібрати та дослідити докази, надати їм належну правову оцінку та ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Якщо такі перешкоди відсутні, то суд зобов`язаний розглянути справи у визначені процесуальним законом порядку та строки.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону, розгляд якої згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 30.10.2023 року здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

За положеннями статті 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач в установлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, не подав. Натомість реалізував своє процесуальне право на подання відзиву на позовну заяву, де виклав свою позицію з приводу заявлених позовних вимог.

За таких обставин, наявні у даній справі письмові докази, дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, та ухвалити законне рішення по суті заявлених вимог.

Об`єктивна неможливість розгляду справи судом не встановлена.

З урахуванням наведеного, зупинення провадження у справі суперечитиме завданням цивільного судочинства, принципу ефективності судового процесу, та порушить право позивача на розумний строк розгляду справи.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15.08.2023 року у справі № 174/760/21 (номер провадження 61-8044св23).

Разом із цим, відповідач не позбавлений був можливості подати на адресу суду будь-яку заяву з процесуальних питань, в якій викласти свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо предмету спору, або взяти участь під час розгляду даної справи в режимі відеоконференції, або залучити до участі у справі свого представника.

Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі необхідно залишити без задоволення.

Щодо іншого клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи до суду за місцем його проживання (перебування), то воно також підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особо пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись до Калинівського районного суду Вінницької області із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.07.2021 року, АТ «Акцент-Банк» зазначило зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Дана інформація була перевірена Калинівським районним судом Вінницької області шляхом звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про його зареєстроване місце проживання (перебування), в порядку частини 6 статті 187 ЦПК України.

Так, згідно листа начальника відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Ткачук С. від 12.10.2023 року № 01-12/1040, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в передбаченому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахування цього, позивач звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області із вказаним цивільним позовом з дотриманням вимог ч.1 ст.27 ЦПК України, а тому суддею Сєліним Є.В. була постановлена ухвала від 30.10.2023 року про відкриття провадження у справі.

Звертаючись із письмовим клопотанням про передачу справи до суду за місцем проживання (перебування), відповідач ОСОБА_1 зазначив, що на підставі припису № 875/5602 від 13.12.2023 року вибув до військової частини, що знаходиться в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, а тому не може прибути в судове засідання, призначене на 24.05.2024 року на 16год.00хв., а відтак просить передати справи на розгляд до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

При цьому, на підтвердження вищезазначених обставин, ОСОБА_1 до поданого ним клопотання, не долучив жодного доказу.

Матеріали цивільної справи не містять відомостей, щодо зміни відповідачем ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку свого зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Підстави для передачі справи з одного суду до іншого визначені в статті 31 ЦПК України, згідно якої, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо:

1)справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

2)після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи:

3)ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглянув справу.

Відповідно до частини 2 статті 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншому суду.

З урахуванням відсутності підстав для передачі справи з одного суду до іншого, визначених в статті 31 ЦПК України, клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи до суду за місцем проживання (перебування) необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.258-261, 268, 272, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи до суду за місцем проживання (перебування) залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя