Справа: 164/1067/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Власюку С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_9 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадкоємцями є позивач ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які спадщину у встановлений законом порядок і строк не прийняли. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_9 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного зокрема, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення.

Відповідач Маневицька селищна рада Камінь-Каширського району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 червня 2010 року.

Відповідно до витягу з погосподарських книг № 3 за 1978-2010 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 346 від 13 березня 2024 року, по особовому рахунку № НОМЕР_2 , будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,60 га 1,4311 га, належить ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець до дня смерті постійно була зареєстрована та проживала за вказаною адресою разом із дочкою ОСОБА_1 . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину прийняла ОСОБА_1 шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Іншими спадкоємцями є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 6-7).

Із витягу з рішення сесії Лісівської сільської ради № 6/4 від 11 грудня 1996 року вбачається, що ОСОБА_9 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га (а.с. 17-18).

Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 25 квітня 2024 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 19).

Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493202 від 20 травня 2008 року, ОСОБА_9 належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,4311 га (а.с. 15-16).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 398/02-31 від 26 квітня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, площею 0,25 га та 1,4311 га (а.с. 25-26).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 657/01-16 від 04 липня 2024 року, після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 127 за 2024 рік. 26 квітня 2024 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_9 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,4311 га, яка розташована на території Лісівської сільської ради Камінь-Каширського (Маневицького) району Волинської області та складається з: земельної ділянки, площею 0,9728 га, кадастровий номер :03:002:0274, земельної ділянки, площею 0,4583 га, кадастровий номер :03:002:0185, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493202, виданого 20 травня 2008 року на ім`я ОСОБА_9 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, яка належала ОСОБА_9 , згідно з Витягом з Рішення Лісівської сільської ради Маневицького району від 11 грудня 1996 року № 6/4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_6 , адреса: 44643, с. Велика Яблунька Камінь-Каширський район Волинська область.

ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_7 .

ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_8 .

Маневицька селищна рада Волинської області, адреса: 44601, смт. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, вул. Незалежності, 30.

Повний текст судового рішення складено 07 листопада 2024 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська