Справа № 144/483/24
Провадження № 22-ц/801/1338/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарук О. П.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 рокуСправа № 144/483/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Голоти Л. О.,

за участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 144/483/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року, постановлену у складі судді Бондарук О. П. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 листопада 2018 року між відповідачем та Акціонерним Товариством «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП БАНК») укладено кредитний договір № .

Надалі між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено договір факторингу, за умовами якого право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № у розмірі 20 391,50 грн, з яких: 11 740 грн заборгованість за тілом кредиту; 8 651,50 грн заборгованість за відсотками.

З моменту отримання права вимоги, позивачем будь-яких штрафних санкцій за кредитним договором не нараховувалося.

Посилаючись на указані обставини, позивач просив суд:

стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № у розмірі 20 391,50 грн;

вирішити питання розподілу понесених судових витрат.

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року закрито провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

заборгованість ОСОБА_1 перед банком відсутня, відтак предмет спору у цій справі відсутній.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Береговий О. Ю., Голота Л. О.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від13 травня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

14 травня 2024 року на виконання ухвали заявником подано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2024 відкрито апеляційне провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 травня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду на 06 червня 2024 року о 09:00 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі;

оскаржувана ухвала є такою, що створює перешкоди у доступі до правосуддя;

предмет спору на час постановлення оскаржуваної ухвали був наявним, оскільки між сторонами залишають неврегульовані питання.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Явка учасників справи

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, у поданій апеляційній скарзі просив розгляд справи провести без участі представника Товариства.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею другою ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Ураховуючи викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19) зроблено висновок, що:

«прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

У постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зроблено висновок, що:

«закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення».

Установлено, що предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором № від 26 листопада 2018 року (первісний кредитор АТ «ОТП Банк») у сумі 20 391,50 грн, право вимоги за яким відступлено позивачу.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції посилався на відсутність предмета спору, оскільки відповідач подав довідку та квитанції про сплату боргу.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що укладений між первісним кредитором АТ «ОТП Банк» та відповідачем кредитний договір за своєю правовою природою є змішаним договором і містить у собі, зокрема умови кредитного договору та договору банківського рахунку (кредитна лінія).

Факт сплати ОСОБА_1 коштів не свідчить про погашення заборгованості за кредитним договором № від 26 листопада 2018 року, право вимоги за яким відступлено позивачу.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами другою, третьою статті 49 ЦПК України правом розпоряджатися предметом спору наділено лише позивача.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» клопотання про відмову від позову не заявляло, відтак ним не втрачено інтересу до предмета спору.

Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на визнання позову банку не скористався, що свідчить про неврегульованість правових відносин між сторонами.

Отже у матеріалах справи відсутні докази про дії сторін, чи настання обставин, які свідчать про відсутність предмета спору.

Оскільки спір між сторонами не врегульовано, та є невизначеність у правах і обов`язках сторін, місцевий суд не мав визначених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний правових висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 липня 2023 року у справі №335/8285/22.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, не взявши до уваги, що на час відкриття провадження у справі існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, тому суду необхідно було з`ясувати, чи у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 коштів у рахунок погашення заборгованості, між сторонами не залишилось неврегульованих питань, та розглянути по суті заявлені позовні вимоги, а у випадку їх необґрунтованості відмовити у їх задоволенні через безпідставність чи недоведеність згідно з вимогами ЦПК України.

Підсумовуючи викладене, висновок суду першої інстанції про закриття провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є помилковим, тому ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала про закриття провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом не вирішувався спір по суті заявлених позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Олександр БЕРЕГОВИЙ

Людмила ГОЛОТА