ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1450/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/839/24 Категорія: 304090000 Левченко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Акордбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Береста Олександра Миколайовича на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 червня 2024 року, у складі судді Левченка В.В., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Акордбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Акордбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що сторонами підписано заяву-пропозицію на підставі якої відповідач прийняла пропозицію укласти кредитний договір та приєдналася до правил банківського обслуговування, що розміщені на офіційному інтернет сайті банку. Ці правила разом із заявою-пропозицією та умовами споживчого кредитування складають договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до додатку № 1 до заяви-пропозиції, графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки зазначено строк кредиту, сума споживчого кредиту, процентна ставка річних, розмір щомісячної комісії. Своїм підписом в паспорті споживчого кредиту відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Крім того, кредитним договором передбачено умови сплати та розміри щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування, з якими відповідач ознайомилася. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, зокрема надав грошові кошти відповідачу, а відповідач в порушення вимог договору свої зобов`язання не виконала, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 45 263 грн 35 коп, яка складається з: прострочена сума заборгованості по кредиту 26908 грн 18 коп, прострочена сума заборгованості по процентам 3951 грн 17 коп, прострочена заборгованість за комісією 14404 грн, та понесені судові витрати в сумі 3028 грн.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 червня 2024 року позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд мотивував тим, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку не повернуті, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Берест О.М. оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи тим, що судом порушено право на доступ відповідачки до правосуддя.

Скаржник звертає увагу колегії суддів на те, що ухвалу про відкриття провадження у справі та додані до неї матеріали позову відповідач отримала поштою лише 20 червня 2024 року, а не 01 червня 2024 року як вказано у рішенні суду.

Судове засідання було призначене на 28.06.2024, однак, представник відповідача 20.06.2024 подав до суду заяву з проханням відкласти судовий розгляд справи та надати додатковий час для збирання доказів та подачі відзиву, на яку суд жодним чином не відреагував.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АкордБанк» - Павленко С.В. просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обгрунтування відзиву зазначає, що твердження скаржника про отримання відповідачкою копії ухвали про відкриття провадження у справі 20.06.2024 не відповідають дійсності, оскільки докази у справі вказують на отримання нею 01.06.2024 копії ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви. Отже, відповідачка мала змогу подати відзив до 17.06.2024.

Крім того, представник позивача наголошує на тому, що 30.05.2024 відповідач уклала договір про надання правової допомоги, та цього ж дня її представником було подане клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, та, крім того, представник відповідачки ОСОБА_2 , який представляв її інтереси у суді першої інстанції, мав можливість ознайомитись з усіма документами, наявними в Електронному суді, в тому числі з позовною заявою та додатками.

Представник позивача вказує, що 20.06.2024, тобто після пропуску строку на подачу відзиву на позов, представник відповідачки звернувся до суду із заявою про надання додаткового часу для збирання доказів та надання відзиву по справі, однак, жодним чином не обґрунтував причин пропуску строку на подачу відзиву, не просив поновити строк та не зазначав, на збирання яких саме доказів потрібен додатковий строк.

Таким чином, на переконання представника позивача, суд розглянув справу відповідно до норм ЦПК України, а оскільки відзив не було подано без поважних причин, то справу правомірно розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 червня 2024 року не повністю відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд мотивував тим, що відповідачка неналежно виконала взяті на себе зобов`язання по кредитному договору, а тому з неї на користь позивача підлягають стягненню фактично отримані кредитні кошти.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року сторони підписали заяву-пропозицію №СІК-201219/015-00, відповідно до якої відповідач підтвердила, що ознайомилася і згодна з правилами банківського обслуговування фізичних осіб у позивача, що оприлюднені на офіційному сайті банку, а також пропонує (надає оферту) позивачу про укладення між ними на умовах, що зазначені у цій заяві, у відповідності з правилами та умовами споживчого кредитування, які є невід`ємною частиною цієї пропозиції, договору про надання споживчого кредиту. Крім того, підписанням цієї заяви-пропозиції відповідач підтвердила своє розуміння і згоду з тим, що моментом прийняття (акцепту) банком її заяви-пропозиції щодо укладання договору буде вважатись дата підписання банком цієї заяви-пропозиції та скріплення її печаткою. При цьому клієнт надає згоду банку на використання ним аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та/або відтиску печатки банку, що відтворені за допомогою засобів копіювання, зразки яких наведені в правилах. Також моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції відповідача щодо укладання договору може вважатись момент вчинення банком до моменту підписання ним (скріплення печаткою) цієї заяви-пропозиції фактичних дій, визначених договором. Вказані дії є юридично значимими для клієнта та банку та є доказом укладення договору, визначеного у цій пропозиції (а.с. 20).

В заяві-пропозиції узгоджені: сума кредиту в розмірі 55 400 грн, в т.ч. сума кредиту на споживчі цілі 50 000 грн та сума на оплату страхового платежу в розмірі 5400 грн; розмір процентної ставки 20, 99%, розмір щомісячної комісії -2% та строк споживчого кредиту - 36 міс.

Крім того, відповідно до заяви-пропозиції, відповідач погодилась на умови погашення кредитної заборгованості, а саме, щомісячно у сумі та строки відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до Заяви-пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї пропозиції, відповідно до порядку та умов, визначених правилами.

Відповідач була ознайомлена з Графіком платежів (Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки), який є Додатком до заяви-пропозиції, що підтверджується її особистим підписом (а.с. 21).

Відповідно до заяви-анкети (на отримання споживчого кредиту) № 1-5-29480 від 19 грудня 2019 року відповідачка визначила суму кредиту, яку бажає отримати та строк кредиту (а.с. 22).

Крім того, ОСОБА_1 ознайомилась з Паспортом споживчого кредиту відповідно до умов споживчого кредитування за кредитним продуктом «Великі можливості», інформація, яка надається клієнту до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 23) додаток №1 до заяви-анкети; графіком платежів (розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки) - додаток № 2 до заяви-анкети (а.с. 24), відповідно до якого визначено орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом у розмірі 114289,04 гривень, а також реальну річну процентну ставку, відсотків річних, а саме 91,36 %.

Факт отримання кредитних коштів відповідачем, та користування ними підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 20 грудня 2019 року по 24 січня 2024 року (а.с. 11-17), а також копією меморіального ордеру № 31026639 від 20 грудня 2019 року про перерахування позивачем на користь відповідача грошових коштів у сумі 50000,00 гривень, де призначенням платежу, є видача кредиту клієнту ( ОСОБА_1 , ), згідно кредитного договору № СІК-201219/015-00 від 20 грудня 2019 року (а.с. 18).

Крім того, позивачем долучено до позовної заяви меморіальний ордер № 31026637 від 20 грудня 2019 року про перерахування відповідачем на користь ПрАТ «УАСК Аска-Життя» грошових коштів у сумі 5400,00 гривень, де призначенням платежу, є оплата ОСОБА_1 страхового платежу, згідно договору добровільного страхування № СІК-201219/015-00 від 20 грудня 2019 року за рахунок кредитних коштів, відповідно до кредитного договору № СІК-201219/015-00 від 20 грудня 2019 року (а.с. 19).

Відповідно до правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «АкордБанк» (далі - правила) (а.с. 30-38), правила разом з договором-заявою (додаток 1), або анкетою-заявою (додаток 3), або заявою-пропозицією (Додаток 6), які підписуються сторонами, а також тарифами (додаток 2), умовами кредитування (додаток 4), правилами користування платіжною карткою (додаток 5), умовами споживчого кредитування (додаток 7), заявою про надання/зміну фінансового номера мобільного телефону (додаток 8), заява про купівлю іноземної валюти або банківських металів для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності (додаток 9), заява про продаж іноземної валюти або банківських металів для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності (додаток 10), правила використання платіжних карток за допомогою систем мобільних платежів (додаток 11) та умови кешбеку (додаток 12) складають договір (п. 2.1. загальних положень правил).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №СІК-201219/015-00 від 20 грудня 2019 року станом на 23 січня 2024 року загальна сума заборгованості відповідача за наданим кредитом перед позивачем складає 45263,35 гривень, з яких: прострочена сума заборгованості по кредиту - 26908,18 гривень; прострочена сума заборгованості по процентам - 3951,17 гривень; прострочена сума заборгованості по комісії - 14404,00 гривень (а.с. 9-10).

Отже, між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 55400 грн, які остання зобов`язувалась повернути та сплатити проценти за користування кредитом та щомісячну комісію, які визначені умовами договору, що підписаний сторонами.

Відповідач не зверталася до суду з позовом про визнання договору недійсним чи оспорення його умов, а тому договір є чинним та зобов`язання за ним повинні виконуватись сторонами.

Натомість, як вірно зазначив суд, позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання по перерахуванню кредитних коштів в сумі 55400 грн на рахунок відповідачки, а ОСОБА_1 неналежно виконувала зобов`язання зі сплати платежів за кредитним договором, внаслідок чого утворилась кредитна заборгованість, розмір якої наведено позивачем в розрахунку загальної заборгованості та складає 45 263 грн 35 коп, який не спростовано відповідачкою жодними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, щодо розміру заборгованості наведеного у розрахунку, оскільки відповідачем не надано доказів, які б спростовували наявність такої заборгованості.

Водночас, обгрунтовано стягуючи з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 45263 грн 35 коп, яка наведена у розрахунку заборгованості, суд в мотивувальній частині рішення не вказав про стягнення процентів за користування кредитними коштами та щомісячної комісії, обмежившись висновком про стягнення з відповідачки фактично отриманої суми кредитних коштів.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідач при укладенні договору погодилася з умовами погашення кредитної заборгованості, які передбачені в графіках платежів (розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки) та заяві-пропозиції, зокрема, з розміром процентної ставки 20, 99 % річних та розміром щомісячної комісії 2 %.

Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № СІК-201219/015-00 від 20 грудня 2019 року в сумі 45 263 грн 35 коп, яка складається, як з фактично отриманих кредитних коштів, так і нарахованих процентів за користування ними та заборгованості за щомісячною комісією, з умовами про нарахування яких було ознайомлена відповідач при укладенні кредитного договору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Берест О.П., обґрунтовує вимоги тим, що судом порушено право відповідачки на доступ до правосуддя, що виражається в ненаданні додаткового строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Колегія суддів вважає такі доводи скаржника безпідставними, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2024 суд відкрив провадження у справі та надав відповідачу строк на подачу відзиву на позов з доказами, якими він обґрунтовується, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Крім того, в ухвалі про відкриття провадження суд визначив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 01.06.2024 ОСОБА_1 особисто отримала ухвалу про відкриття провадження у справі. (а.с. 68).

Тому, протилежні твердження скаржника про отримання відповідачкою копії цієї ухвали 20 червня 2024 року, суперечать матеріалам справи.

Згідно із ч.ч. 7, 8 ст. 178 та ст. 191 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що суд встановив п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі на подання відзиву на позов, а відповідач отримала копію цієї ухвали 01.06.2024, тому в строк до 16.06.2024 включно, вона мала право подати відзив на позов.

Однак, відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, в зв`язку з чим суд розглянув справу, в порядку ст.ст 178, 279 ЦПК України за наявними у ній матеріалами справи, що узгоджується з вимогами ЦПК України.

Аргументи скаржника в апеляційній скарзі, що судове засідання було призначене у справі на 28.06.2024, однак, представник відповідача 20.06.2024 подав до суду заяву з проханням відкласти судовий розгляд справи та надати додатковий час для збирання доказів та подачі відзиву, на яку суд жодним чином не відреагував, колегія суддів оцінює критично.

З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2024 між відповідачкою та адвокатом Солод В.М. укладено договір про надання правової допомоги та в цей же день адвокат Солод В.М. звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

Таким чином, ще з 30.05.2024 по 16.06.2024 сторона відповідача, мала можливість ознайомитися з матеріалами справи, зібрати необхідні докази, та, у випадку невизнання позову, підготувати та подати відзив на позов, натомість, правом на подачу відзиву не скористалася.

Між тим, 20.06.2024, тобто після пропуску строку на подачу відзиву на позов, представник відповідачки звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, надання додаткового часу для збирання доказів та надання відзиву по справі, однак, жодним чином не обґрунтував причин пропуску строку на подачу відзиву, не просив поновити строк та не зазначав, на збирання яких саме доказів потрібен додатковий строк.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, мотивуючи рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, зазначив про надходження 20.06.2024 вищевказаної заяви представника відповідача, однак, враховуючи відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу відзиву, на що суд звернув увагу в рішенні, правильно не прийняв до уваги таку заяву представника відповідача.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи та за наявними у ній матеріалами, з дотриманням вимог ЦПК України, належно аргументуючи проведення такого розгляду справи, оскільки відповідач не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позов, клопотань про розгляд справи в порядку загального провадження з викликом сторін не заявляла, а тому розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Отже, твердження скаржника про порушення права відповідачки на доступ до правосуддя не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи, наведені в обгрунтування апеляційної скарги, є безпідставними та не спростовують правильності висновків суду про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 45 263 грн 35 коп.

Водночас, правомірно стягнувши заборгованість в розмірі 45 263 грн 35 коп, яка складається з простроченої суми заборгованості по кредиту - 26908,18 гривень; простроченої суми заборгованості по процентам - 3951,17 гривень; простроченої суми заборгованості по комісії - 14404,00 гривень, суд в мотивувальній частині рішення не навів висновків про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом та заборгованості з щомісячної комісії, в зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні з викладенням мотивувальної частини рішення в редакції даної постанови.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Береста Олександра Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 червня 2024 року у даній справі змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції даної постанови.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст.389 ЦПК України.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова