Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/4323/23
номер провадження 2/695/411/24

03 жовтня 2024 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Біліченко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області через представника адвоката Бочарова Олександра Михайловича звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання двох спільних дітей, так як на підставі судового наказу Драбівського районного суду Черкаської області від 25.10.2022 року у справі № 692/856/22 на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 12.10.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття та на підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2023 року у справі № 695/3582/23 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 18.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, що складає половину його доходу. Нормами діючого законодавства передбачена видача судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. Крім того, позивач просить врахувати, що він є військовослужбовцем, тому частину своїх доходів змушений витрачати на їжу та одяг, оскільки постійно перебуває в польових умовах. Також на утриманні позивача знаходяться батьки пенсійного віку, яким він також матеріально допомагає.
За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 20.11.2023 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Вказаною ухвалою відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив.
Сторони у судове засідання не прибули.
Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.
На підставі судового наказу Драбівського районного суду Черкаської області від 25.10.2022 року у справі № 692/856/22 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи із 12.10.2022 року.
На підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2023 у справі № 695/3582/23 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 18.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до паспорту громадянина України, виданого 7115 від 27.08.2021 року ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Отже, судом встановлено, що позивач має батьків пенсійного віку.
Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 19.09.2024 року, складеного працівниками Служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконкому Золотоніської міської ради, за адресою: м. Золотоноша Черкаської області, провулок 2-й Новий, 15, проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стосунки між матір`ю та дітьми добрі, дружні.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою позивач наполягає, що розмір стягуваних із нього аліментів є надто великим та підлягає зменшенню, адже за такого розміру аліментів не всі його діти отримують однакову матеріальну допомогу, що ставить їх в нерівне становище, крім того дружини позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, він сплачує також орендну плату, що ставить його в скрутне матеріальне становище.
Надаючи правову оцінку вказаним доводам та доказам, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Враховуючи зазначені вище норми СК України, з огляду на матеріальний стан позивача, який повинен забезпечувати як себе, так і батьків похилого віку, що впливає та його матеріальний стан, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для зменшення розміру аліментів. При цьому, виходячи із системного аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення, що не буде порушенням вимог чинного законодавства, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.,ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати не лише становище дітей, а і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.
Таким чином, суд, керуючись нормами ст.,ст. 180, 181 та ст. 183 СК України, та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів розумності та справедливості, а також враховуючи матеріальний стан позивача, вважає за можливе стягнути із позивача аліменти на утримання його двох дітей у розмірі 1/3 частки всіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому визначаючи вказаний розмір аліментів суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином норми чинного законодавства передбачають можливість зміни розміру аліментів за позовом як платника, так і одержувача аліментів, що буде ефективним способом захисту прав дитини у випадку зменшення суми аліментних платежів нижче встановлених законодавством розмірів, чи зміни інших обставин, що впливають на матеріальне становище батьків дитини.
Такий розмір аліментів відповідає принципам розумності та справедливості та виконання такого батьківського обов`язку щодо утримання дітей у зазначеному розмірі ніяким чином не поставить позивача та відповідача у скрутне матеріальне становище з урахуванням тих обставин, які ними були зазначені.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 76, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 81, ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а саме: суд вважає за можливе стягувати з позивача аліменти на утримання його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За вказаних обставин, з метою недопущення порушення прав позивача та належного здійснення виконавчого провадження суд вважає за необхідне судовий наказ Драбівського районного суду Черкаської області від 25.10.2022 року у справі № 692/856/22 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи із 12.10.2022 року та судовий наказ Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2023 у справі № 695/3582/23 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 18.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, повернути на адресу суду, що його видав, після набрання рішення законної сили.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.,ст. 10, 12, 81, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що утримуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Левченкове Драбівського району Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Судовий наказ, що виданий Драбівським районним судом Черкаської області від 25.10.2022 року у справі № 692/856/22, провадження № 2-н/692/36/22 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 12.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття повернути на адресу суду, що видав наказ, після набрання рішенням законної сили.
Судовий наказ, що виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 19.09.2023 року у справі № 695/3582/23, провадження № 2-н/695/150/23 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 18.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття повернути на адресу Золотоніського міськрайонного суду після набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня вручення судового рішення.

Суддя : Середа Л.В.