Справа № 229/4419/24
Провадження № 2/229/1590/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області в складі:

судді Худіної О.О.

за участі секретаря Терещенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку в квартирі в порядку в спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулась до суду з позовом до Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку в квартирі в порядку в спадкування в якій просять визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,90 кв.м; реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 020; визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,90 кв.м; реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 020; визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,90 кв.м, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 020, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бахмуті Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що сім`я складається ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 03.10.2003 року була передана у власність квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з дублікату Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_3 , виданого відповідно до наказу Управління розвитку міського господарства та капітального будівництва Бахмутської міської ради від 26.10.2021 року №111од, Свідоцтво про право власності на житло було видано відділом по управлінню комунальною власністю Артемівської міської ради №16117 від 03.10.2000 року; зазначена квартира загальною площею 61,90 кв.м. належить співвласникам на праві спільної сумісної власності.

Надання квартири у спільну сумісну власність відповідало нормам чинного на час приватизації Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Свідоцтво про право власності на житло зареєстроване 05.10.2000 року в КП «Бахмутське БТІ» в книзі 0156, стор. 247, ресстр № 13662.

До Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності внесено записи про право спільної сумісної власності: 18.02.2022 року № 46831428 - за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 020.

Квартира має загальну площу 61,90 кв.м, складається з трьох кімнат загальною житловою площею 35,90 кв.м: 16,7 кв.м, 11,5 кв.м, 7.7 кв.м,кухні 7,4 кв.м, коридору 10.9 кв.м, туалету 1 кв.м, ванної 2.6 кв.м, комори 1,5 кв.м, має балкон і лоджію, знаходиться на другому поверсі дев?ятиповерхового будинку.

Згідно звіту про оцінку, виконаного суб?єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 (сертифікат № 1223/23 від 23.02.2023 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача 4705 від 16.12.2006 року) ринкова вартість квартири станом на 11.06.2024 року складає 177 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Бахмуті Донецької області помер ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку у спільній сумісній власності на квартиру. Заповіту ОСОБА_3 не залишив, спадкоємцями першої черги за законом є позивачі. Спадщину прийняла дружина спадкодавця ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 подала заяву про відмову від спадщини. Інші спадкоємці відсутні.

На час смерті спадкодавця ч. 1, ст. 1221 ЦК України діяла в редакції, згідно з якою місцем відкриття спадщини було останнє місце проживання спадкодавця.

29.07.2021 року в Першій бахмутській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа, номер справи у Спадковому реєстрі 68061980, номер у нотаріуса 550/2021, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65801476 від 29.07.2021 року.

У Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі зазначено, що місцем зберігання Спадкової справи є Перша Бахмутська державна нотаріальна контора, розташована за адресою: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 51.

Як вбачається з повідомлення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 21219/М-1300/15.1 від 16.04.2024 року згідно з наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 № 1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Першу бахмутську державну нотаріальну контору реорганізовано шляхом її приєднання до Другої бахмутської державної нотаріальної контори з перейменуванням в Бахмутську державну нотаріальну контору.

Наказом міжрегіонального управління від 18.07.2023 № 6464/04 «Про оголошення простою деяких державних нотаріальних контор Донецької області» 3 18.07.2023 до особливого розпорядження оголошено простій Бахмутської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву Першої бахмутської державної нотаріальної контори (у тому числі спадкові справи) до правонаступника або Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо.

Таким чином, після спливу шестимісячного терміну отримати свідоцтво на право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_3 не має можливості з двох підстав - його частка у спільній сумісній власності не виділена, а також Бахмутська державна нотаріальна контора, де зберігалась спадкова справа, перебуває в простої, документи нотаріальної контори нотаріального архіву не передані, а враховуючи ситуацію із фактичним знищенням міста Бахмут, очевидно, втрачені. Крім того, необхідно виділити частку кожного із позивачів у спільній сумісній власності.

Враховуючи, що позивачі позбавлені можливості вирішити ці питання в позасудовому порядку, позивачі вимушені звернутись до суду з позовом про визначення за кожним із співвласників часток у спільній сумісній власності, та визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за ОСОБА_1 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 28 червня 2024 року відкрито провадження по цивільній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 6 серпня 2024 року підготовче судове засідання було відкладено.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 9 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, 19 серпня 2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 3 жовтня 2000 року відділом з управлінням комунальною власністю Артемівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,90 кв.м.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4

Факт перебування в шлюбі позивача із спадкодавцем ОСОБА_3 стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 17 вересня 1972 року.

Відповідно до Довідки з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , спадкоємцем за законом є дружина ОСОБА_1 , до складу спадщини входить 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до вимог ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 61,90 кв.м. належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого 3 жовтня 2000 року відділом з управлінням комунальною власністю Артемівської міської ради суд зазначає, що розмір часток співвласників у спільній сумісній власності на час смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 61,90 кв.м. є рівними, тобто належало по 1/3 частки кожному.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на частку майна, що увійшла до спадкової маси, суд виходить з такого.

Встановлені судом обставини підтверджують, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, яка спадщину прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_3 отож вона їй належить, у тому числі у виді частки об`єкта нерухомості у виді спірної квартири, утім в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості отримати правовстановлюючі документи за встановлених вище обставин.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований в цій частині також.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку в квартирі в порядку в спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 61,90 кв.м кожному із її співвласників у таких частках: за ОСОБА_1 (яка за законом являється спадкоємцем померлого ОСОБА_3 1/3, за ОСОБА_2 (її особиста частка як співвласника) 1/3.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,90 кв.м, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 020, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Худіна