02.10.2024
Справа № 642/5990/24
Провадження № 2/642/1609/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку, що вказана позовна заява підлягає передачі за підсудністю з огляду на таке.

Статтею 30 ЦПК України встановлено виключну підсудність справ.

Так, зокрема, згідно з частиною 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність - це особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Правила виключної підсудності справ застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, тобто стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа №638/1988/17).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року (справа №910/10647/18) виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватись як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року (справа №911/2390/18) міститься висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідно до частини 1 статті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з вимогами частини 1 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

При цьому виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, тому для вирішення питання підсудності справи підлягає застосуванню ч. 1 ст. 30 ЦПК України про виключну підсудність вказаної цивільної справи за місцезнаходженням нерухомого майна.

Адреса місцезнаходження вказаного житлового будинку: АДРЕСА_1 , що відноситься до Новобаварського району міста Харкова, що за територіальною підсудністю відноситься до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Отже, суд доходить висновку, що цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю необхідно передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 258, 260, 353, 354

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю передати для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 45).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА