Справа № 496/8696/23
Провадження № 2/496/421/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дранікова С.М.

за участю секретаря Мірошнікової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисовичпро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 12.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №82436, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 84927,02 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.05.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №00803/04197ВССА. Кредит позивач повертала відповідно до графіку платежів протягом 2013 року. Згодом із засобів масової інформації позивачу стало відомо, що ПАТ «Платинум Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних банків та розпочата процедура ліквідації. Відділення ПАТ «Платинум Банк» перестали працювати, та й взагалі залишили приміщення, де вони раніше розташовувалися, у зв`язку з чим позивач не знала, куди перераховувати грошові кошти для погашення кредиту. Жодних повідомлень про відступлення ПАТ «Платинум Банк» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» та в подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» позивач не отримувала. Позивач вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

09.04.2024 року представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позивних вимог. Однак, ухвалою суду від 27.12.2023 року відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву 15 днів з дня отримання вказаної ухвали суду. З поштового повідомлення вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 19.01.2024 року, а тому він повинен був подати відзив у строк до 06.02.2024 року, проте подав його з пропуском вказаного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відзив подано з пропущенням процесуального строку, а тому він підлягає залишенню без розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинького районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 82436, про стягнення з ОСОБА_2 , яка є боржником за кредитним договором №00803/04197ВССА від 17.05.2013 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», на користь останнього заборгованості в розмірі 84927,02 грн.

14.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. постановлено постановку про відкриття виконавчого провадження №68151085 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.

Також, 14.01.2022 року, в рамках виконавчого провадження №68151085, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. постановлено постановку про арешт коштів боржника.

12.01.2019 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила своєї прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Малиновським районним у мсті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №84.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акту протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17.

Отже, для одержання виконавчого напису стягувач мав надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку.

Однак, ні з оспорюваного виконавчого напису, ні з матеріалів справи не вбачається, що укладений 17.05.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем кредитний договір №00803/04197ВССА, був посвідчений нотаріально, протилежного відповідачем не доведено, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Натомість жодною із сторін, не було надано жодних доказів на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис, а саме: отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. За таких обставин, позивач був позбавлений можливості подати до нотаріуса свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зазначені правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі № 759/6167/18, від 27.08.2020 року у справі № 554/6777/17 та від 30.09.2019 року у справі № 357/12818/17.

Докази, які б спростовували доводи позивача в матеріалах справи відсутні, і відповідачем не спростовані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 12.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №82436, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 84927,02 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 18.09.2024 року.

Суддя С.М. Драніков