Справа №735/1476/24р.
Провадження по справі № 2/735/357/2024р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 листопада 2024 року смт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Балаби О.А.

за участю секретаря судового засідання - Редько А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Короп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коропської селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва право на які посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 256537, виданого на підставі розпорядження Коропської районної державної адміністрації № 236 від 18.10.2004 року. Батько позивачки ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_2 , але не оформив свої спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка прийняла спадщину після смерті батька. Однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 03 квітня 2006 року, тобто після смерті спадкодавця ОСОБА_2 . Тому звернулася до суду із вказаним позовом.

У підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, проте у позові просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує та просить задовольнити.

У підготовче судове засідання представник відповідача Коропської селищної ради не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформив свої спадкових прав.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 256537 вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано 03 квітня 2006 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Коропської районної державної адміністрації від 18 жовтня 2004 року № 236 (а.с. 14).

Згідно з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 16.09.2024 нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0429 становить 15639,91 гривень, № НВ-024 від 16.09.2024 нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :05:000:2154, становить 10465,63 гривень, № НВ-024 від 16.09.2024 нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0154 становить 23912,25 гривень.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 37/2016 спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 є донька ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину.

Проте, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №256537, виданий Коропською райдержадміністрацією Чернігівської області 03 квітня 2006 року, тобто після смерті власника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Громадяни та юридичні особи, відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Тобто, державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.

Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що мати позивачки ОСОБА_2 на законних підставах набула право власності на вказані вище земельні ділянки, але за життя не отримала правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим приватний нотаріус правомірно прийняв рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачка позбавлена можливості оформити спадкове майно в нотаріальному порядку.

Тому, до позивачки, відповідно до ст. 1216 ЦК України, переходить таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 392 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 200, 206, 247, 263-265, 354 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на земельні ділянки, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7687 га кадастровий номер :05:000:0154, площею 0,5029 га кадастровий номер :05:000:0429, площею 1,1108 га кадастровий номер :05:000:2154 згідно державного акту на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 256537.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя: О.А.Балаба