Справа № 740/5725/24
Провадження № 2/740/1641/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

04 жовтня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

установив:

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачок на свою користь заборгованість за комунальні послуги за період з 01 квітня 2020 року по 31 травня 2024 року у розмірі 42 548,13 грн.

До позовної заяви додано, зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з яким 21.03.2013 внесено відомості щодо судового рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи ТОВ «НіжинТеплоМережі», а саме Господарського суду Чернігівської області від 06 лютого 2013 року в справі № 927/184/13-г, яке набрало законної сили 16.02.2013.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, слід зазначити таке.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно зі ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства банкрутство це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедури банкрутства).

Зі змісту положень Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17, від 15 червня 2021 року у справі № 916/585/18 (916/1051/20) зроблено висновок про те, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи, що стосовно позивача ТОВ «НіжинТеплоМережі» відкрито провадження у справі про банкрутство № 927/184/13-г, указана позовна заява не може бути вирішена у порядку цивільного судочинства, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 13, 186, 259 - 261 ЦПК України, -

ухвалив:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили згідно зі ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко