Справа №464/6822/24
пр № 2-н/464/1890/24
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги (послуги з постачання теплової енергії та гарячої води),

у с т а н о в и л а:

Заявник звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із зазначеною вище заявою у порядку наказного провадження про видачу судового наказу.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Як регламентовано ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст.ст.160, 161, 165 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

З огляду на наведені правові норми, в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовано відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У ст.26 згаданого Закону передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення; загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Заявником одночасно з вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, заявлено вимогу про стягнення пені, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України та носить спірний характер. Наведене зумовлює відмову у видачі судового наказу у частині вимог про стягнення суми пені, яка у порядку наказаного провадження не підлягає розгляду.

Керуючись ст.ст.165, 258-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення пені з постачання теплової енергії у розмірі 25,84 грн та пені з постачання гарячої води у розмірі 52,88 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 07 листопада 2024 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО