РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 р. Справа № 597/780/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря судового засідання Лопушняк З.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява від представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвоката Кульгавця С.М. до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування позовних вимог, представник позивачів посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Ткачука С.О. із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 прийнявши спадщину після смерті батька ОСОБА_3 мали б право по 1/2 частину спадкового майна після його смерті. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 загинув в м.Оріхів Пологівського району Запорізької області, тому спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його мати - ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити спадкове майно після смерті батька належним чином, оскільки приватним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні правовстановлюючі документи. Тому іншого способу для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , окрім звернення до суду, у позивача ОСОБА_1 немає. Також іншого способу для прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , окрім звернення до суду, у ОСОБА_2 немає.

Ухвалою суду від 17 травня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та визначено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Позивачі та її представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивачів. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак від селищного голови до суду надійшло клопотання, про розгляд справи без участі представника селищної ради, щодо задоволення заяви не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, клопотання представника позивачів та відповідача, суд вважає, що позовна заява про визнання права власності на спадкове майно, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №286 від 05.07.2021 року, головою двору що в АДРЕСА_1 станом на 05.08.1992 року була ОСОБА_5 . Членами двору були: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.09.2023 року. Спадкоємцем після її смерті був її син ОСОБА_6 , який відповідно до довідки № 83 виданої 05.04.2024 року Нирківським старостинським округом є таким, що прийняв спадщину після її смерті відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України.

Родинні відносини мама-син між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доводяться архівною довідкою про народження № K-114/04-15 від 10.07.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.06.2023 року. Спадкоємицею після його смерті була його дружина ОСОБА_7 , яка відповідно до довідки №82 виданої 05.04.2024 року Нирківським старостинським округом є такою, що прийняла спадщину після його смерті відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України.

Шлюбні відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доводяться Витягом з ДРАЦС №6 від 22.06.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02.07.2021 року. Спадкоємцем після її смерті був її син ОСОБА_3 , який відповідно до довідки №81 виданої 05.04.2024 року Нирківським старостинським округом є таким, що прийняв спадщину після її смерті відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України.

Родинні відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 доводяться Витягом з ДРАЦС №1 від 22.06.2023 року.

На житловий будинок, що в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 був єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_7 , що вбачається із заповіту складеного 04.03.2016 року останньою та посвідченого секретарем виконкому Нирківської сільської ради і зареєстровано в реєстрі за №68.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 04.09.2020 року. Відповідно до довідки №80 виданої 05.04.2024 року Нирківським старостинським округом, спадкодавець ОСОБА_3 на момент своєї смерті проживав сам за адресою: АДРЕСА_1 , у зареєстрованому шлюбі не перебував.

Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ціле будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Ткачука С.О. із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .

До майна померлого ОСОБА_3 нотаріусом заведено спадкову справу №67/2020.

Таким чином ОСОБА_4 прийнявши спадщину після смерті батька ОСОБА_3 мав право на 1/2 частину спадкового майна після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 загинув в м.Оріхів Пологівського району Запорізької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 11.04.2022 року. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його мама - ОСОБА_2 , що стверджується двома Витягами про реєстрацію у спадковому реєстрі №68861079 від 28.04.2022 року №75296382 від 27.12.2023 року.

Приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Ткачук С.О. своєю письмовою відповіддю №103/02-14 від 04.04.2024 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , мотивувавши її тим, що на спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні правовстановлюючі документи.

Тому іншого способу для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , окрім звернення до суду, у позивача ОСОБА_1 немає.

Також іншого способу для прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , окрім звернення до суду, у позивачки ОСОБА_2 немає.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно д ост.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ціле будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 своєчасно прийняли його сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по частини спадкового майна, оскільки у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а після смерті ОСОБА_4 прийняла, як спадкоємець по закону 1 черги його мати ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст.7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в по господарській книзі та відомості щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Тобто, усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспних дворів належав на праві спільної сумісної власності в рівних частках голові і членам колгоспного двору.

Статтею 563 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка регулювала питання спадкування майна колгоспного двору, встановлено, що у випадку смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила спадкування на загальних підставах.

При цьому, відповідно до роз`яснень, викладених у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширювалася на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01.07.1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також у разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання, що даний позов слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на будинковолодіння, що розташоване АДРЕСА_1 , яке належало, як члену колгоспного двору померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідачки.

Керуючись ст.ст.10, 12, 76, 77, 81-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності, як спадкоємця за законом першої черги, на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 батька ОСОБА_3 , яке складається із 1/2 частини будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , загальною вартістю 97242 гривні, до складу якого входить:

1/2 частина житлового будинку "А";

1/2 частина веранди "а";

1/2 частина стайні "Б";

1/2 частина воріт з хвірткою 1;

1/2 огорожі "2.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності, як спадкоємиці за законом першої черги після смерті сина ОСОБА_4 , на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , яке складається із 1/2 частини будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , загальною вартістю 97242 гривні, до складу якого входить:

1/2 частина житлового будинку "А";

1/2 частина веранди "а";

1/2 частина стайні "Б";

1/2 частина воріт з хвірткою "1";

1/2 огорожі "2".

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Товстенська селищна рада Чортківського району, Тернопільської області, смт.Товсте вул.Українська, буд. 84, Чортківського району Тернопільської області, .

Повний текст судового рішення складено 05.11.2024 року.

Суддя І.В. ТОРСЬКА