Справа № 301/3010/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді: Даруди І.А.,

секретаря судових засідань: Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 26.12.2018 року виконавчим комітетом Бронківської сільської ради Іршавської району Закарпатської області, актовий запис № 23.

Внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. До складу спадщини увійшли майнові права на нерухоме майно, яке йому належало, а саме : житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ( раніше - АДРЕСА_2 .

Спадкодавець ОСОБА_3 при житті розпорядження щодо майна, яке належало йому на праві власності, не залишав.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що вона як спадкоємець за законом, спадщину за померлим батьком прийняла, так як на день його смерті проживала разом з спадкодавцем у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 та відповідно до закону, прийняла спадщину за померлим батьком ОСОБА_3 . Вищенаведене стверджується довідкою про спільне проживання громадян на день смерті одного з них від 24.05.2024 року № 177.

Також, позивач стверджує, що відповідачі ОСОБА_2 (дружина спадкодавця) не претендує на спадкове майно. Інші спадкоємці майна померлого батька- ОСОБА_3 - відсутні.

Спадкодавець ОСОБА_3 був власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ( раніше- АДРЕСА_2 ) згідно виданого Довжанською сільською радою свідоцтва про право власності на особисте майно, що підтверджується довідкою Іршавського БТІ.

Також, ОСОБА_1 стверджує, що при зверненні до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу щодо видачі свідоцтва про право на спадщину , було виявлено, що відсутні належні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно. За таких обставин у оформленні спадщини їй відмовили. В такому випадку нотаріус порекомендувала звернутися із позовною заявою до суду для визнання за нами права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином, натомість надала до суду заяви, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення таких не заперечила, а справу просила розглянути у її відсутності.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 26.12.2018 року виконавчим комітетом Бронківської сільської ради Іршавської району Закарпатської області, актовий запис № 23. (а.с. 5)

Після його смерті відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. До складу спадщини увійшли майнові права на нерухоме майно, яке йому належало, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ( раніше - АДРЕСА_2 .

З наданих до суду доказів, вбачається, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 розпорядження, щодо майна, яке належало йому на підставі власності, не залишав.

Також, з наданих доказів, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, спадщину за померлим батьком прийняла, так як на день його смерті проживала та була зареєстрована разом з ним у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , вищенаведене стверджується довідкою , яка видана виконавчим комітетом Довжанської сільської ради № 177 від 24.05.2024 року.(а.с. 16-а)

Згідно відомостей КП "Іршавське бюро технічної інвентаризації", вбачається, що Іршавському КП «ІБТІ» зареєстровано нерухоме майно , а саме житловий будинок з надвірними спогадами, який знаходиться за адоесою : АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на власність від 21.07.2004 року виданого Броньківською сільською радою на основі рішення виконкому від 21.07.2004 року № 28 за ОСОБА_3 .(а.с. 16), отже на підставі вищенаведеного суд встановив, що спадкодавець ОСОБА_3 був власником спадкового будинку.

Також, як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу у оформленні спадщини позивачу ОСОБА_1 було відмовлено, в зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого докумену на спадкове нерухоме майно втрачено.

Частинами 1 і 4 ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1220 ЦК Україничасом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно дост. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також, суд бере до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення таких не заперечила.

У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У ситуації, що склалася по справі, відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги було визнано, тому позов підлягає задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 200, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.16, 392, 1216, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом, власником спадкового майна, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд , що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2024 року

Суддя: І. А. Даруда