г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1200/24
Номер провадження 2/213/858/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Мазуренка В.В.

за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С., Шульги В.С.

без участі учасників справи,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №213/1200/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконком Інгулецької районної у місті ради в місті Кривому Розі Дніпропетровської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він та відповідачка є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої за рішенням від 15 лютого 2023 року визначено з ним. Мати дитини не цікавиться її життям та не приймає участі в її вихованні. Просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, щомісячно і до повноліття дитини.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, де просить розглянути справу без його участі, в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду заперечень не надав.

Відповідач ОСОБА_2 проживає в Російській Федерації.

За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з Російською Федерацією зупинено з 27 грудня 2022 року, а з 19 травня 2024 року дію Конвенції припинено.

У зв`язку з чим, виклик відповідача до суду було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак в судові засідання відповідач повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про ухвалення рішення на розсуд суду та розгляд справи без його участі.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання

всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року витребувано докази.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 червня 2019 року 92300015 відділом запису актів цивільного стану міста-курорту Анапа управління запису актів цивільного стану Краснодарського краю, Російська Федерація, актовий запис №1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є сторони.

Як видно із Акту фактичного проживання від 26 жовтня 2023 року, за адресою:

АДРЕСА_1 мешкає позивач разом із дочкою ОСОБА_4 , 2019 року народження.

Рішенням Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №44 від 15 лютого 2023 року вирішено вважати доцільним визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 з батьком.

Як видно із довідки КПНЗ «ЦДтЮТ «Ріднокрай» від 26 лютого 2024 року ОСОБА_3 відвідує ТО «Школа раннього розвитку «Зернятко» з 15 вересня 2023 року, дитину приводять на зайняття батько та бабуся, мати життям дитини у гуртку не цікавиться.

Відповідно до довідки КЗ ДО (ясла-садок) №187 КМР від 07 лютого 2024 року, ОСОБА_3 відвідує садок, вихованням дитини займається батько, мати садок не відвідує, вихованням дочки не займається.

Як видно із довідки ФОП ОСОБА_5 від 28 лютого 2024 року ОСОБА_3 відвідує Приватну студію «Простір щасливих дітей» з 01 вересня 2023 року, дитину приводить на зайняття батько, мати студію не відвідувала, участі у вихованні дочки не приймає.

Відповідно до відповіді ДПС України від 13 вересня 2024 року ОСОБА_1 здійснив в`їзд до України 09 листопада 2021 року.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала покази, відповідно до яких вона є подругою матері позивача ОСОБА_7 . У 2021 році позивач разом із дочкою ОСОБА_4 приїхав до матері з Російської Федерації. Матір дівчинки вона ніколи не бачила, їй лише відомо, що її звати ОСОБА_8 та остання з дитиною не спілкується, не утримує її.

Свідок ОСОБА_9 суду надала покази, відповідно до яких вона є матір`ю позивача. З листопада 2021 року її син разом із онукою ОСОБА_4 проживають у м. Кривому Розі. Відповідачку вона бачила лише один раз та остання не цікавиться життям дитини, телефонує у нетверезому стані, матеріально дитину не забезпечує. Питання про повернення дитини відповідачкою не ставилось.

Малолітня ОСОБА_3 надала суду пояснення, де підтвердила, що мешкає разом із татом та бабусею. Її мама їй не телефонує, не спілкується з нею.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що врегульовані Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , 2019 року народження, з останньою не проживає, її життям та навчанням не цікавиться, не піклується про її здоров`я, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, матеріально дочку не утримує, демонструє байдуже ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 15 травня 2024 року за №200 зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_4 , 2019 року народження.

В інтересах дитини є збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною.

З огляду на те, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження винна поведінка відповідачки щодо невиконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування ними, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням вищевказаного, слід стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позов було пред`явлено 09 березня 2024 року, то вони і мають бути стягнені саме з цього дня.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Згідно зі ст.142 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Окремо суд наголошує, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, застосовуваний захід щодо позбавлення батьківських прав не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 Сімейного Кодексу України.

На підставі ст. ст. 19, 150, 164-166, 182 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 березня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі

1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Виконком Інгулецької районної у місті ради в місті Кривому Розі Дніпропетровської області як Орган опіки та піклування, , юридична адреса: вул. Гірницької Слави, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Дата складення повного тексту судового рішення 02 жовтня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко