Справа № 357/3467/24
Провадження № 2/357/2316/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2024 року представник позивача звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 (далі - Відповідач) звернувся до АТ КБ "Приватбанк" (далі Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил банківських послуг у Приватбанку № б/н від 04.06.2011 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. 04.06.2011 року Відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що зазначеніу довідці, і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50000.00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав згідно Довідки про видані картки (додається до позовної заяви) кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії 04/15, тип Картка "Універсальна". В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки 40,8 % річних. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві - впровадженні нормами закону "Про споживче кредитування" паспорту споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 12.11.2021 р., в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Позивач звертає увагу суду, що далі у процесі користування рахунком 12.11.2021 р. Відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (копія додається до позовної заяви), на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість Відповідача становила 48154,45 грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 22.02.2024 року має заборгованість 33767,36 грн., яка складається з наступного: - 33313.71 грн. - заборгованість за тілом кредита, -453.65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «Приватбанк». Враховуючи викладене, просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.06.2011 у розмірі 33767,36 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2024 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 12 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду.

Користуючись правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, 24.04.2024 року представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил банківських послуг у Приватбанку № б/н від 04.06.2011 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до Анкети-Заяви відповідач виявила бажання отримати платіжну картку «Універсальна». Бажаний кредитний ліміт до 15000 грн. Також, відповідач погодилась, що дана Заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. При цьому, жодних відсотків, пені та інших санкцій не було передбачено у АнкетіЗаяві про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. 04.06.2011 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же Довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що зазначені у довідці, і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена». Відповідно до згаданої Довідки передбачено стягнення: процентної ставки на залишок заборгованості в розмірі 1,7% в місяць. Інших стягнень та відсотків не передбачено. На підставі вищевказаної Анкети-заяви, Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідно до Довідки на підставі кредитного договору № б/н, що долучена до позову, відповідачу була надана кредитна картка 04.06.2011 04/15 Карта Универсальная 483657 . В подальшому відповідачу було надано наступні картки: - 9.02.2012 04/15 Карта Универсальная 923065 ; - 27.03.2015 01/18 Карта Универсальная GOLD 394532 ; - 27.07.2016 03/18 Карта Универсальная GOLD 065256; - 23.02.2018 12/21 Карта Универсальная GOLD 650832 ; - 04.03.2019 01/23 Карта Универсальная GOLD. Як вбачається з Довідки, позивач на свій розсуд здійснив оформлення та видачу карток іншого виду, а саме карток Універсальна GOLD з 27.03.2015 року. Такі дії вчинив позивач без погодження з відповідачем, оскільки в зазначених вище укладених документах між позивачем та відповідачем умов щодо зміни виду картки не містилось. Під час видачі зазначених банківських карток, жодних договорів між позивачем та відповідачем не було укладено та не підписано, а тому можна прийти до висновку, що умови користування банківськими послугами не змінювались та діяла єдина умова про стягнення процентної ставки на залишок заборгованості у розмірі 1,7%. Також, представник відповідача зазначає, що позивач на свій розсуд, використовуючи не передбачений жодним Договором розмір процентної ставки, не передбачені види процентної ставки, а також збільшуючи процентну ставку, позивач незаконно нараховував постійно завищені відсотки, стягував їх , замість того, щоб спрямовувати кошти сплачені відповідачем на погашення тіла кредиту. Внаслідок таких неправомірних дій позивача, тіло кредиту не було погашено повністю, хоча відповідач здійснювала внесення коштів для такого погашення. Відповідно до позовної заяви: «далі у процесі користування рахунком 12.11.2021 р. Відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Починаючи з 12.11.2021 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8%. ». Представник вказує, що в зв`язку з підписанням такої Заяви, позивачем не було видано відповідачу нову банківську картку з новим кредитним лімітом на нових погоджених умовах, які передбачені у Заяві про приєднання від 12.11.2021року. Відповідач й надалі користувалась карткою № НОМЕР_2 , що була видана 04.03.2019 та була дійсна до січня 2023 року, щодо користування якою діяли умови та правила передбачені в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та правил банківських послуг у Приватбанку № б/н від 04.06.2011. Крім того, з позову вбачається, що 12.11.2021 року відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування. Пунктом 3 Паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Згідно з п. 6 вказаного Паспорту споживчого кредиту, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 84% , 81,6 % ,72% в залежності від виду картки. Однак, матеріали справи не містять підписаного примірнику договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 12.11.2021року та Заяви про приєднання до Умов. В свою чергу, паспорт споживчого кредиту , як і Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст. 13 цього Закону. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Також представник відповідача звертає увагу, що підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту не містить посилання на те, що він є додатком або невід`ємною частиною саме до Умов та Правил надання банківських послуг від 12.11.2021 р. до яких мала приєднатись відповідач. А підписання Заяви про приєднання до нових Умов не може бути тотожнім до укладення Договору споживчого кредиту, оскільки в Умовах не відбулась фіксація волі сторін договору та його змісту, не було чітко визначений розміру кредиту. Також, за результатами підписання Заяви про приєднання до Умов, позивачем не долучено до позову докази про надання відповідачу нового кредиту у розмірі 50000грн., окрім того що існував раніше. З розрахунків вбачається, що позивач всі кошти сплачені відповідачем спрямовував на погашення завищених незаконних процентних ставок, замість того щоб зараховувати їх для погашення тіла кредиту у більших сумах, через що і утворилась сума боргу по тілу кредиту, а не по відсотках. Такі докази, в свою чергу не дають можливості стверджувати про правильність наданого до суду розрахунку, через списання непередбачених завищених відсотків, замість погашення заборгованості по тілу кредиту.

Судом 13.05.2024 року за вх..№26335 отримано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №Б/Н від 04.06.2011 р., в розмірі 27067,36 грн. (27067,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 27067,36 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту), а також понесені Позивачем судові витрати.

Також, 13.05.2024 року за вх..№26362 отримано відповідь на відзив від представника позивача, в якому представник просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

20.05.2024 року представник відповідача подала до суду заперечення на відповідь на відзив, які були зареєстровані канцелярією суду за вх..№27519.

Судом 31.05.2024 року за вх..№29944 отримано пояснення на заперечення від представника позивача.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представника не направив. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.06.2011 року ОСОБА_1 звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н (далі - Анкета-заява).

14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Як вбачається із вищевказаної Анкети-заяви, яка датована 04.06.2021 року, остання містить анкетні дані ОСОБА_1 та її підпис. Крім того, у ній вказано, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також те, що вона ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Пам`яткою клієнта і Тарифами які надані їй для ознайомлення. Інших відомостей, зокрема, щодо бажаного типу картки та розміру кредитного ліміту, відсотків за користування кредитними коштами, розміру пені та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту, строку дії картки і строку повернення кредиту (користування ним), Анкета-заява не містить.

До зазначеної Анкети-заяви банк додав довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільговий період», яка підписана відповідачем , копію Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, копію Довідки про видані відповідачеві картки; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року; розрахунок заборгованості; виписку за договором № б/н за період з 04.06.2011 р. по 29.02.2020 р., на ім`я відповідача; копію паспорту відповідача.

Також, судом встановлено, що 12.11.2021 р. відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, разом становлять Договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належно виконувати.

12.11.2021 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту.

Як вбачається з копії Довідки про надані кредитні картки, відповідач отримала наступні кредитні картки: НОМЕР_1 дата відкриття 04.06.2011 р., термін дії 04/15 (Універсальна); 483657 дата відкриття 29.02.2012 р., термін дії 04/15 (Універсальна); 923065 дата відкриття 27.03.2015 р., термін дії 01/18 (Універсальна GOLD); 394532 дата відкриття 27.07.2016 р., термін дії 03/18 (Універсальна GOLD); 065256 дата відкриття 23.02.2018 р., термін дії 12/21, (Універсальна GOLD); 650832 дата відкриття 04.03.2019 р., термін дії 01/23, (Універсальна GOLD).

Відповідачем використовувались дані картки, за допомогою яких відбувалося зняття коштів та їх повернення, що підтверджується розрахунками заборгованості за договором № б/н від 04.06.2011 року, укладеним між ПРИВАТБАНК та клієнтом ОСОБА_1 , а також випискою по рахунку останньої.

Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 , останній неодноразово було змінено кредитний ліміт, а саме: 04.06.2011 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 8000,00 гривень; 04.06.2011 року зменшено кредитний ліміт до 300,00 гривень; 06.08.2011 року збільшено кредитний ліміт до 10000,00 гривень; 07.08.2011 року зменшено кредитний ліміт до 10000,00 гривень; 04.10.2011 року зменшено кредитний ліміт до 8000,00 гривень; 04.10.2017 року збільшено кредитний ліміт до 15000,00 гривень; 13.08.2018 року збільшено кредитний ліміт до 20000,00 гривень; 25.11.2019 року збільшено кредитний ліміт до 26000,00 гривень; 07.09.2020 року збільшено кредитний ліміт до 31000,00 гривень; 29.04.2021 року збільшено кредитний ліміт до 50000,00 гривень; 06.07.2022 року зменшено кредитний ліміт до 47890,00 грн.; 19.07.2022 року зменшено кредитний ліміт до 46050,00 гривень; 15.08.2022 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 гривень.

Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої АТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитом.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором №б/н від 04.06.2011 року, станом на 01.05.2024 року становить 27067,36 гривень, з яких: 27067,36 гривень - заборгованість за тілом кредиту.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкт господарювання та фізична особа.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Мета договору приєднання полягає у тому, що його умови визначені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних умовах та можуть бути прийняті іншою стороною не інакше ніж шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Тобто дійсно вільною в цьому випадку є воля виключно однієї сторони - тієї, яка пропонує для укладення договору саме формуляр (тобто банк). Інша сторона виявляє волю до укладення цього договору лише на стадії висловлення власної волі на стадії прийняття умов такого договору в цілому. Проте не повинно виникати сумнівів у тому, чи дійсно та які саме умови, викладені у формулярі або іншій стандартній формі, приймає позичальник.

У ситуації, коли є сумніви у тому, чи прийняті та які саме умови прийнято споживачем - позичальником, умови не можуть вважатися такими, що прийняті ним в цілому.

Конструкція договору приєднання, викладена у частині першій статті 634 ЦК України, полягає не у тому, що споживач зобов`язаний самостійно ознайомитися з умовами і правилами надання послуг, пропонованими однією стороною, а у тому, що споживач може лише до них приєднатися, не маючи можливості обговорювати умови договору приєднання, пропонуючи свої зміни тощо. Проте сама воля споживача на приєднання до певних умов такого договору має бути однозначною та свідчити про певне її спрямування на досягнення згоди саме на певних умовах, запропонованих банком.

Відтак, у законі як загальне правило визначено, що договір приєднання має викладатися на формулярі або іншій стандартній формі, яка має засвідчувати усі прийняті споживачем умови такого договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку - АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент підписання сторонами Анкети-заяви, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що в анкеті-заяві, яка була підписана ОСОБА_1 , не зазначена процентна ставка, виходячи з якої нараховуються проценти за користування кредитом, а отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 27067,36 грн.

З наданої банком виписки по картковому рахунку за період з 04.06.2011 р. по 29.02.2020 р. вбачається, що за зазначений період користування кредитним лімітом з відповідача стягувались відсотки, штрафи та пеня.

Водночас, у Анкеті-заяві позичальника, яка нею підписана 04.06.2011 року процентна ставка не зазначена.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що саме додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву.

Як вбачається з анкети-заяви, підписаної відповідачем, вона погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, виконувати їх зобов`язаннями та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Проте, у вказаній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді нарахування відсотків, штрафів та пені.

Отже надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Також, в анкеті-заяві від 04.06.2011 року не міститься інформації про укладення між сторонами кредитного договору SAMDN5628, тоді як у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» вказано, що це довідка по договору SAMDN5628 за яким і визначено умови кредитування, а саме: тип кредиту, відсоткова ставка в місяць 1,7%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір пені та штрафів. Кредитний договір SAMDN5628 у матеріалах справи відсутній.

Окрім наведеного, у вказаній довідці встановлений розмір відсотків за користування кредитом 1,7 % на місяць, а позивачем у розрахунку заборгованості відповідача зазначений розмір відсотків за користування кредитом: 20,4%, тобто відсотки за користування кредитним лімітом обраховувались із розрахунку ставки, про яку відповідача не було ознайомлено при укладенні договору.

Також, як встановлено судом, 12.11.2021 р. відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Починаючи з 12.11.2021 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8%.

12.11.2021 року відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування.

Пунктом 3 Паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.

Згідно з п. 6 вказаного Паспорту споживчого кредиту, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 84% , 81,6 % ,72% в залежності від виду картки.

Згідно із ст. 1 Закон України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Суд зазначає, що підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту не містить посилання на те, що він є додатком або невід`ємною частиною саме до Умов та Правил надання банківських послуг від 12.11.2021 р. до яких мала приєднатись відповідач. А підписання Заяви про приєднання до нових Умов не може бути тотожнім до укладення Договору споживчого кредиту, оскільки в Умовах не відбулась фіксація волі сторін договору та його змісту, не було чітко визначений розміру кредиту. Також, за результатами підписання Заяви про приєднання до Умов, позивачем не долучено до позову докази про надання відповідачу нового кредиту у розмірі 50000грн., окрім того що існував раніше.

Водночас, досліджуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд виходить з наступного.

За загальним правилом тіло кредиту - це та сума коштів, яку позичальник отримав від банку. У цю суму не входять відсотки за кредитом, комісійні, пеня і штрафи через прострочення, витрати на оформлення паперів за кредитом, страховка тощо.

На відміну від кредитних договорів, за якими загальний розмір кредиту надається відразу (одноразово), в договорі про надання споживчого кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку (за яким позичальник має можливість використовувати ліміт частинами з правом подальшого використання вільного залишку ліміту, а у разі повного повернення коштів до закінчення строку кредитування - повторно отримати кредит (зняти кошти) або його частину в межах ліміту), - розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені, а тому сукупна сума всієї заборгованості за тілом кредиту може включати в себе заборгованість за частиною кредиту, строк сплати якої не закінчився (поточне тіло кредиту), та/або заборгованість за частиною кредиту, яка не була повернута в обумовлений термін (прострочене тіло кредиту).

У відповідності до наданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 27067,36 гривень.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що наявна в матеріалах справи, може бути належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту та повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

З наданої позивачем виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними коштами та вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом.

При цьому, позивач у суму заборгованості також включав і суму нарахованих відсотків, щомісячної комісії тощо, які сторони в належній формі не узгоджували.

Таким чином, тіло кредиту, збільшене за рахунок списання вказаних сум, та банком незаконно нараховувалися відсотки в різних розмірах.

Отже, з розрахунку та виписки, наданих позивачем, щодо руху коштів на кредитній картці, вбачається, що грошові кошти на картковий рахунок вносились, відповідачу були нараховані відсотки, проводилось автоматичне списання процентів та комісії за користування кредитним лімітом й за обслуговування, за рахунок збільшення заборгованості по тілу кредиту, автоматично погашалась його заборгованість, проводилось автоматичне погашення простроченої заборгованості.

Відтак, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом розміру заборгованості, не відображає реального руху коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 , оскільки реально отриманої відповідачем суми кредитних коштів від банку з моменту підписання кредитного договору, він не містить, та його правильність перевірити неможливо.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є його обов`язком, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

Разом з тим, встановлені в ході судового розгляду обставини вказують на те, що розмір заборгованості, заявлений позивачем, визначений усупереч вимогам закону та умовам договору, та останнім не надано достовірних доказів, а отже, й не підтверджено факту наявності непогашеної заборгованості у відповідача за тілом кредиту у вказаній сумі.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що Умови та Правила надання банківських послуг відповідачем не підписані; Анкета-заява не містить умови про фінансування за рахунок кредитних коштів (зарахування до тіла кредиту) заборгованості за процентами, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з відповідача на користь банку суми, заявленої як заборгованість за тілом кредиту, відсутні.

Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).

Інші аргументи та доводи сторін специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і не здатні вплинути на рішення суду.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволенні не підлягають, судові витрати у справі суд покладає на позивача.

На підставі положень ст. ст. 13, 76-80, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: вул. Грушевського, буд. 1-Д, м. Київ, 01001; ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя Б. І. Кошель