Справа № 369/5929/24
Провадження № 2-н/369/947/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянула заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, які надаються за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

В поданій заявником заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника заборгованість за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 15 313,31 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, долученої до матеріалів заявником, ОСОБА_1 є власником 45/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Із поданої заяви вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» просить стягнути заборгованість з одного власника домоволодіння, вказавши про необхідність стягнення повної суми заборгованості саме з ОСОБА_1 , а не відповідно до часток у праві власності.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, наявність спільної часткової власності означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, наявний спір з приводу стягнення заборгованості за спожитий природний газ, а тому, вимоги стягувача не є безспірними.

Враховуючи викладене суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 160, 163, 165, 167 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу не є перешкодою, для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА