Провадження № 2-п/333/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Берзінь Сергія Людвиговича про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2019 року у цивільній справі № 320/10319/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

09.06.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Берзінь С.Л. звернувся до Комунарького районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд заочного рішення суду від 10.12.2019 року у цивільній справі №320/10319/18.

Свою заяву про перегляд заочного рішення заявник мотивував тим, що заочне рішення є необґрунтованим, у зв`язку з неповнотою встановлення обставин, які мають значення для справи, також вважає незаконними та необґрунтованими позовні вимоги заявлені позивачем. Заявник зазначив, що ОСОБА_1 не приймала участь в судовому розгляді цієї справи та не отримувала в ній жодного процесуального документу, судових повісток та інших повідомлень, тому не мала змоги надати відзив на позов та не могла подати відповідну заяву до суду про застосування строків позовної давності. Про наявність рішення заявник дізнався лише в кінці травня 2023 року через портал «ДІЯ» Заявник просив прийняти заяву про перегляд заочного рішення, поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення від 10.12.2019 року по справі № 320/10319/18 та призначити справу до розгляду в загальному порядку, відкликати (повернути) виконавчі документи у справі № 320/10319/18 без пред`явлення до виконання чи без подальшого виконання.

У судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Берзінь С.Л. не з`явився, надав заяву, в якій просить задовольнити заяву та скасувати заочне рішення на підставі наданих ним до суду документів, розглянути дане питання за їх відсутності.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся судом про час і місце розгляду заяви, причини його неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, заяв та клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, в межах розгляду заяви, приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення,має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити як поважність причини неявки у судове засідання та(або) повідомлення про причини неявки, так і наявність істотного значення доказів, на які посилається відповідач, для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність наведених частин зазначених умов.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що жодна з наведених підстав для скасування заочного рішення і більш того їх сукупність у заяві про перегляд заочного рішення відсутні.

Щодо відсутності поважних причин неявки в судове засідання відповідача та не отримання ним копій документів по справі наданих позивачем, суд зазначає наступне.

Враховуючи, що суддею Кулик В.Б. розглядалось питання про відновлення втраченого провадження цивільної справи № 320/10319/18 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, то за даними Єдиного державного реєстру судових рішень було оглянуто усі судові рішення, які були прийняті у справі № 320/10319/18, їх наявність перевірено шляхом повного доступу до реєстру.

Встановлено, що дійсно 10.12.2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у складі головуючого судді Бахаєва І.М. було ухвалено заочне рішення у справі № 320/10319/18.

11.01.2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2019 року по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.02.2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2019 року, залишено без задоволення. При цьому суд звертає увагу, що текст зазначеної ухвали містить посилання на обізнаність відповідача щодо розгляду справи: «Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її особистий підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 125).»

12.03.2020 року Запорізьким апеляційним судом у складі головуючого судді доповідача Гончар М.С. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, так як не було сплачено судовий збір.

10.04.2020 року Запорізьким апеляційним судом у складі головуючого судді доповідача Гончар М.С. продовжено ОСОБА_1 строк для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору.

14.05.2020 року Запорізьким апеляційним судом у складі головуючого судді доповідача Гончар М.С. продовжено ОСОБА_1 строк для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору.

10.08.2020 року Запорізьким апеляційним судом у складі головуючого судді доповідача Гончар М.С. продовжено ОСОБА_1 строк для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору.

04.09.2020 року Запорізьким апеляційним судом у складі головуючого судді доповідача Гончар М.С. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2019 року у цій справі визнано неподаною та повернуто останній.

Посилання заявника в заяві про перегляд заочного рішення на те, що вона не отримувала в справі жодного процесуального документу, судових повісток та інших повідомлень про розгляд, є недоведеним, оскільки відповідач отримала судову повістку, про що зазначено в ухвалі Мелітополського міськрайонного суду Запорізької області від 03.02.2020 року.

Окрім того, ОСОБА_1 своєчасно скористалась своїм правом та звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення (11.01.2020 року).

Також, ОСОБА_1 після розгляду її заяви про перегляд заочного рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області подала апеляційну скаргу на заочне рішення суду до Запорізького апеляційного суду.

Враховуючи зазначене, посилання ОСОБА_1 на те, що про наявність рішення вона дізналась лише в кінці травня 2023 року не відповідають дійсності та вводить суд в оману.

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 06.08.2018 року, справа № 552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу № 552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність, нечесність, відсутність відкритості поведінки, відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 року у справі № 337/474/14.

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Відповідач ОСОБА_1 на протязі часу з 12.03.2020 року по 04.09.2020 року не сплачувала судовий збір і таким чином не надала суду апеляційної інстанції можливості повно та всебічно розглянути апеляційну скаргу та прийняти відповідне рішення.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не були надані докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи судом, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Крім того, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи ці обставини та викладене вище, встановлену законом обов`язковість судових рішень, сторони є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

Виходячи з цього, відсутності мотивації усіх в сукупності підстав для скасування заочного рішення суду, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Берзінь Сергія Людвиговича про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2019 року у цивільній справі № 320/10319/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення даної ухвали до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик