Справа №333/2219/24
Провадження №2/333/2534/24 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
31 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -
Позивач зазначає, що в результаті даної ДТП, що сталася з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль марки Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ СК «УНІКА» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР205378506 треміном дії з 11.08.2021 року по 10.08.2022 року.
На виконання вимог Закону України № 1961-ІV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.
Потерпіла особа власник автомобіля ОСОБА_2 повідомив позивача 30.01.2022 року про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV. Відповідно до Звіту № 32/М/2022 від 20.02.2022 року про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , складеного оцінювачем ТОВ «Незалежна експерта компанія», ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників складає 25 920,47 грн.
Позивач стверджує, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду. З метою захисту своїх прав та інтересів Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду.
Ухвалою суду від 19 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, через електронний суд надіслав суду заяву про слухання справи за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, жодних заяв та клопотань не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Як зазначено в позові відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території активних бойових дій, куди «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення їй судових повісток, у зв`язку з чим, у відповідності з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідача було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що 27.01.2022 трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Yaris Verso, державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Києві на бульварі Академіка Вернадського, 20/2 скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по переду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Крім того, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено висновком «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 27.01.2022 року.
Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль марки Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу марки Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 27.01.2022 року в м. Києві на бульварі Академіка Вернадського 20/2, з вини водія не застрахованого транспортного засобу марки Toyota Yaris Verso, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .
Крім того, позивачем було сплачено ТОВ «Незалежна експерта компанія» грошові кошти за послуги аварійного комісара (за огляд авто та збір документів) у розмірі 1300 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 817803 від 11 березня 2022 року.
Встановлено, що Моторним (транспортним) страховим бюро України на підставі Наказу здійснено перерахування коштів у розмірі страхового відшкодування на рахунок потерпілої особи, що підтверджується платіжною інструкцією, копію якого долучено до матеріалів справи. Також доведено понесення витрат на збір документів. Відповідачем вказаного спростовано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Оскільки ОСОБА_1 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то потерпілий ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування йому заподіяної шкоди. На підставі його заяви Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало йому заподіяну шкоду. Отже, позивач має право зворотної вимоги до відповідача, як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Також відповідачем підлягають до відшкодування витрати, понесені позивачем за оплату послуг на збір документів у розмірі 1300,00 грн.
Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи з викладеного, враховуючи надані позивачем докази і ненадання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування потерпілому є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.3,12,13,19,23,7683,89,141,247,258-259,263-265,274,279,280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.Р. Піх