СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8852/23
пр. № 2-др/759/83/24
11 червня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді П`ятничук І.В.,
за участю секретаря Марус А.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна про визнання недійсним договору дарування,
16.05.2023 року представник позивача Клочко О.В. який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна про визнання недійсним договору дарування.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна про визнання недійсним договору дарування було відмовлено.

30.04.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 51000,00 грн.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

16.05.2023 року представник позивача ОСОБА_4 який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна про визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна про визнання недійсним договору дарування було відмовлено.

30.04.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 51000,00 грн.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 01.09.2023 року між адвокатом Ковриженко С.О. та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги.

Крім того, 29.04.2024 року між адвокатом Ковриженко С.О. та ОСОБА_2 було підписано акт виконаних робіт/ акт про надані послуги, відповідно до якого вартість наданих адвокатських послуг Талалуєвій В.А. становить 51000,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правової допомоги від 01.09.2023 року, детальний опис робіт (наданих послуг), акт виконаних робіт/акт про надані послуги від 29.04.2024 року, платіжну інструкцію від 07.05.2024 року, відповідно до яких вартість наданих адвокатських послуг становить 51000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 51000,00 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а отже не відноситься до складних справ.

Враховуючи викладене, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати за надання правової допомоги на користь ОСОБА_2 в сумі 25000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Святошинським районним судом м. Києва не вирішено питання про судові витрати, саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна про визнання недійсним договору дарування, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн. на користь відповідача ОСОБА_2 з Акціонерного товариства «Універсал Банк», а тому заява представника відповідача підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» ( , місце знаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя: І.В. П`ятничук