Провадження № 6/522/472/24
УХВАЛА

про заміну боржника

31 жовтня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

учасники справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши заяву приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 , правонаступники боржника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024 приватний виконавець Колечко Д.М. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 , правонаступники боржника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 25.07.2024 заяву приватного виконавця Колечко Д.М. про заміну сторони виконавчого провадження прийнято до розгляду.

Приватний виконавець Колечко Д.М., в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, в поданій заяві просив суд розглянути заяву про заміну сторони за його відсутності.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву приватного виконавця Колечко Д.М. про заміну сторони виконавчого провадження, вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. перебуває зведене виконавче провадження із виконання виконавчого листа № 522/10525/14-ц, виданого 03.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в особі ОСОБА_1 судових витрат, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн та виконавчого листа № 522/10525/14-ц, виданого 03.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн.

27.04.2021 приватним виконавцем були винесені постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 65294652 та ВП № 65294652 з примусового виконання вищезазначених виконавчих документів, які було надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 26.08.2021 за вих. № 2595 та № 2599.

27.04.2021 була винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 65295432.

У ході виконавчого провадження було виявлено належний боржнику житловий будинок загальною площею 426,9 кв.м., житловою площею 140,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про смерть № 4 від 07.05.2021 вбачається, що місцем проживання померлого є квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Приватний виконавець неодноразово звертався із запитами до Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса та Овідіопольської державної нотаріальної контори у Одеській обл., у яких просив повідомити інформацію про заведення спадкової справи щодо майна померлого. У відповідь на вказані звернення були отримані листи № 647/01-16 від 19.05.2021; № 3311/01-16 від 29.05.2021, № 5905/01-16 від 09.11.2023 згідно яких спадкова справа не заводилась.

Згідно із довідкою Департаменту надання адміністративних послуг № П1-165769-ю/л, у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи:

- ОСОБА_5 дружина померлого боржника (з ІНФОРМАЦІЯ_3 );

- ОСОБА_6 син померлого боржника (з ІНФОРМАЦІЯ_4 );

- ОСОБА_8 донька померлого боржника (з 17.04.1997).

У відповідності із ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із п 3.19 - 3.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на дені смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини (чи відмови від неї), який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім?я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз?яснено, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Частиною 1 статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, ч. 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що станом на день смерті боржника ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) померлий ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 (дружина боржника), ОСОБА_6 (син боржника) та ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище - « ОСОБА_10 (донька боржника) більше 5 рокі проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 300/2557/20 сформулював висновок про те, що, виходячи з приписів статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання підлягає обов?язковій реєстрації, тобто цей Закон пов?язує місце проживання особи насамперед із зареєстрованим місцем проживання. Отже, факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мате декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою з встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону, є офіційною адресою її проживання, а відтак, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов?язані з місцем її проживання. Тож законодавець, оперуючи поняттям «місце проживання особи», передбачає, що таке місце проживання має бути особою зареєстровано і суб?єкти владних повноважень зобов?язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій.

Отже, у разі реєстрації місця проживання особи діє презумпція дійсності такого місця проживання, що фактично резюмує проживання особи саме за зареєстрованим місцем її проживання.

Отже, дружина та діти боржника протягом строку, встановленого ст. 1264 ЦК України, проживали із померлим; у строки, встановлені ст. 1270 цього Кодексу, вони не заявили про відмову від спадщини (як і будь-які інші особи) та у ті ж самі строки будь-які інші спадкоємці померлого не звертались із заявами про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, дружина боржника ОСОБА_5 , син боржника( ОСОБА_6 та донька боржника ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище - « ОСОБА_10 , вважаються такими, що прийняли спадщину.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За приписами статті 520 ЦК України боржник у зобов?язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України та п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З огляду на наведене, аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою, підтверджена належними доказами та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 258-261, 353-354, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 , правонаступники боржника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

Замінити боржника ОСОБА_4 у зведеному виконавчому провадженні № 65295432 із виконання виконавчого листа № 522/10525/14-ц, виданого 03.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в особі ОСОБА_1 ) судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) гривень та виконавчого листа № 522/10525/14-ц, виданого 03.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн на його правонаступників: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), які вважаються такими, що прийняли спадщину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 06.11.2024.

Суддя І.А. Павлик