Справа № 464/3189/24
пр.№ 2/464/1181/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

з участю секретаря судових засідань - БРИНОШ А.Я.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Об`єднаного автогаражного кооперативу №8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до до Об`єднаного автогаражного кооперативу №8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на гаражний бокс № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перед смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 батько склав заповіт на його користь та розпорядився усім майном, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Пелех О.З. 06 лютого 2024 року звернувся до приватного нотаріуса ЛМНО Савицької Т.О. із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа №8/2024 та сформовано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №71955748. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом після смерті ОСОБА_4 немає. За життя, в лютому 1977 році ОСОБА_4 вступив в Об`єднаний гаражний кооператив № НОМЕР_2 та був членом такого по день смерті, де придбав гаражний бокс. У відповідності до довідки №78 від 05 лютого 2024 року ОСОБА_4 являється членом автогаражного кооперативу АДРЕСА_2 з 22 лютого 1977 року, на правах кооперативної власності такому належить гаражний бокс № НОМЕР_1 , заборгованості в касу кооперативу немає, пайові внески сплачені ним повністю. Батько повністю сплатив пайові внески за гаражний бокс № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі, будь яких заборгованостей в касу кооперативу немає, тому за життя набув права власності на майно кооперативу гаражний бокс № НОМЕР_1 та мав право на правах власника вчиняти відносно нього будь які цивільно правові угоди, що не заборонені законом. Після смерті батька звернувся до відповідача з питанням видачі, як спадкоємцю, довідки про право володіння вказаним гаражем для можливості оформлення права власності на зазначене майно, однак йому було відмовлено та видано довідку про те, що гаражний бокс № НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 на правах кооперативної власності. 12 квітня 2024 року на підставі цієї довідки та матеріалів БТІ подано заяву до приватного нотаріуса Савицької Т.О. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гаражний бокс № НОМЕР_1 , однак листом від 15 квітня 2024 року нотаріусом було відмовлено у видачі такого, оскільки державна реєстрація права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , що знаходиться в гаражному кооперативі АДРЕСА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Вважає, що порушено його право на спадкування, що є підставою для звернення до суду. Відповідач безпідставно вважає гаражний бокс № НОМЕР_1 власністю кооперативу, про що зазначає у довідці, хоча ОСОБА_4 в повному обсязі сплатив пай за гараж, тобто викупив його, а тому дане майно належало батькові на праві власності на день смерті. Вважає, що як спадкоємець набув право власності в порядку спадкування на даний гаражний бокс, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на такий, тому єдиним способом захисту порушеного його права є звернення до суду. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак скористався правом на представництво своїх інтересів через представника.

Представник позивача в судовому засіданні ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні, що й мотиви позову. Просив позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами. Після проведення підготовчого судового засідання подав заяву, в якій не заперечив про задоволення позову, про що зазначив у підготовчому судовому засіданні, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 23 травня 2024 року.

23 травня 2024 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 04 червня 2024 року, у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою суду від 04 червня 2024 року в підготовчому судовому засіданні продовжено перерву до 06 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду до 13 червня 2024 року, витребувано у нотаріуса копію спадкової справи.

Заслухавши представника позивача, оглянувши копію спадкової справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п.1,2,3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

У відповідності до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07 травня 1969 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №5493 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.10).

Відповідно до копії довідки Об`єднаного автогаражного кооперативу №8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян №78 від 05 лютого 2024 року ОСОБА_4 на правах кооперативної власності належить гаражний бокс № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі №8, що по АДРЕСА_1 , який являється членом автогаражного кооперативу з 22 лютого 1977 року, заборгованості в касу кооперативу немає, пайові внески сплачені повністю (а.с.11).

18 травня 2018 року, за життя, ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. та розпорядився всім своїм майном на користь свого сина ОСОБА_3 (а.с.12).

06 лютого 2024 року приватним нотаріусом ЛМНО Савицькою Т.О. сформовано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75709806 відповідно до якого заведено спадкову справу №8/2024 з присвоєнням номера у спадковому реєстрі 71955748 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

24 лютого 2024 року ОСОБА_3 видано технічний паспорт на гаражний бокс № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі №8, що по АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа №41097) (а.с.15-17).

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Листом приватного нотаріуса ЛМНО Савицької Т.О. №89/01-16 від 15 квітня 2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс № НОМЕР_1 , що знаходиться в автогаражному кооперативі № НОМЕР_2 , що по АДРЕСА_1 через відсутність документу, який посвідчує право власності померлого на зазначене нерухоме майно та державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.14).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом усього майна після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за життя набув на правах кооперативної власності гаражний бокс № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі №8, що по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 звертався до відповідача з метою переоформлення на нього гаражного боксу № НОМЕР_1 , що знаходиться у Об`єднаному автогаражному кооперативі №8, що по АДРЕСА_1 , в зв`язку зі смертю його батька ОСОБА_4 .

У відповіді на відзив до позову представник відповідача голова правління кооперативу №8 зазначив, що ОСОБА_4 в повному обсязі сплатив пайові внески за гараж, а тому набув право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , однак не завершив оформлення належного йому права на це майно у встановленому порядку, а тому вказаний гаражний бокс не вибув із кооперативної власності автогаражного кооперативу №8. Відповідач не заперечує, що померлий ОСОБА_4 вправі був розпорядитися даним майном на власний розсуд, оскільки повністю сплатив свій пай за гараж, тому фактично набув права власності на нього.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 19-1 Закону України «Про кооперацію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Частинами першою, другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у судових справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Порядок надання у власність майна, яке належить особі, яка є членом гаражно-будівельного кооперативу, регулюється нормами Закону України «Про кооперацію» та Статутом гаражно-будівельного кооперативу.

За приписами ст.19-1 ЗУ «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Згідно ст.21 вказаного Закону, пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

Право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується.

У матеріалах справи наявна технічна документація на гараж та докази сплати пайових внесків в повному об`ємі визнано представником відповідача в підготовчому судовому засіданні та у відзиві, довідці, наявній у матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з вимогами ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Так, згідно з вимогами ст.15 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.ст.1268,1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

Позивач, як спадкоємець звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як наслідок зареєстрована спадкова справа.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 , є його син ОСОБА_3 .

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Оскільки спадкодавець за життя повністю сплатив пайовий внесок за гаражний бокс № НОМЕР_1 , що знаходиться в об`єднаному автогаражному кооперативі № НОМЕР_2 , що по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою автогаражним кооперативом, то він набув право власності на неї, а відтак таке право увійшло до складу спадщини, що залишилась після його смерті.

Враховуючи той факт, що правовстановлюючий документ на гаражний бокс відсутній, але даний гараж входить до складу спадщини, а позивач єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, суд приходить до висновку про визнання за ним права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , що знаходиться в об`єднаному автогаражному кооперативі № НОМЕР_2 , що по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.

З урахуванням наведених норм закону, суд вважає вірним обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.258-259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - гаражний бокс № НОМЕР_1 , який знаходиться в автогаражному кооперативі №8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян, що по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2024 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК