Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3521/23
Провадження № 2/935/281/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Рибакова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна колишнього подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна колишнього подружжя в обґрунтування якого зазначає, що в період з 11.06.2011 року по 21.12.2020 року перебували з відповідачем в шлюбі, який розірвано за рішенням Коростишівського районного суду від 21.12.2020 року.

За час перебування в шлюбі ними було набуто майно, а саме земельна ділянка площею 0,14га з кадастровим номером :06:001:0373 та незавершений будівництвом будинок за адресою: АДРЕСА_1 з готовністю об`єкта 34%, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2023 року № 351338785.

Вказане спільне майно зареєстроване за відповідачем під час перебування у шлюбі і розпочалось будівництво за їх спільні кошти. Спочатку було зареєстроване право власності на об`єкт незакінченого будівництва, а потім на підставі цієї реєстрації органом місцевого самоврядування надано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку. Таким чином, обидва об`єкти набуті за спільні кошти та є спільним майном. Будинок на даний час перебуває в стані готовності 100%, однак відповідач не виживає заходів щодо його реєстрації.

Враховуючи викладене, просить визнати вказане майно спільною сумісною власністю та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного майна.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши їх викладеними в позовній заяві доводами, пояснила, що будинок будували разом за спільні кошти, а тому він є спільним сумісним майном. Щодо призначення експертизи для визначення відсотку готовності незавершеного будівництвом об`єкту, його вартості та варіантів поділу заявляти не буде. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що незавершений будівництвом будинок набутий відповідачем за договором дарування, а тому не є спільним майном, земельна ділянка була набута під будинком в порядку приватизації. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони в період з 11.06.2011 року по 21.12.2020 року перебували в шлюбі, який розірвано за рішенням Коростишівського районного суду від 21.12.2020 року.

Згідно договору дарування об`єкта незавершеного будівництва від 24.10.2018 року ОСОБА_2 (відповідач по справі) прийняв у дарунок об`єкт незавершеного будівництва з господарською будівлею, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,1400 га з кадастровим номером :06:001:0373, яка в подальшому за рішенням органу місцевого самоврядування Харитонівської сільради від 22.07.2019 року передана у власність ОСОБА_2 (відповідачу по справі), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.03.2021 року.

У відповідності до п.2, 5 ч.1 ст. 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України, а як встановлено судом, то об`єкт незавершеного будівництва набутий відповідачем хоча і в період перебування в шлюбі, однак на підставі договору дарування, що відповідно є його особистою приватною власністю. Земельна ділянка надана була у власність за рішенням органу місцевого самоврядування під нерухомим майном і не може розглядатись окремо від нерухомого майна, що в даному випадку також відноситься до особистої приватної власності чоловіка відповідача по справі.

Згідно ч.1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, однак позивачем не надано суду доказів щодо встановлення вказаних обставин, від клопотання щодо призначення судової експертизи з метою можливого встановлення цих обставин позивач відмовилась, будь-яких інших доказів визначених ЦПК України суду не надано.

Враховуючи викладене позов не підлягає до задоволення.

На підставі п.2, 5 ч.1 ст. 57, ч.1 ст. 62 СК України, керуючись ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна колишнього подружжя відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складене 30.09.2024

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО