Справа №442/2125/23 Головуючий у 1 інстанції:Курус Р.І.
Провадження №22-ц/811/1842/23 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 користь Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області 23644,32 грн заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Стягнуто з ОСОБА_2 користь Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області суму сплаченого судового збору в розмірі 2684 гривень.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що рішення суду прийняте без належного з`ясування усіх обставин справи з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що позивачем здійснюється нарахування послуг за водопостачання та водовідведення на підставі показів приладу обліку. Посилання судом на факт, що відповідач не зверталась на адресу КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради з заявою про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою АДРЕСА_1 немає жодного правового значення, оскільки можливість несплати комунальних послуг у випадку не проживання у квартирі можливо виключно за умови відсутності приладу обліку, тоді як за обставинами справи у квартирі відповідачки прилад обліку був встановлений. Разом з тим відповідачка наполягає, що вона постійно проживає за межами території України. Звертає увагу на те, що Актом обстеження водопровідної та каналізаційної мережі № 78134 від 02 серпня 2019 року, зафіксовано цілісність пломб та скеровано відповідний лічильник на повірку з показом «1129». За результатами повірки відповідно до Довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 21/193 від 05.08.2019 року Лічильник води визнаний непридатним у зв`язку із несправністю лічильного механізму. Видача такої довідки прямо регламентована Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів, що затверджений Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193. Таким чином, покази такого приладу не могли братися судом до уваги, оскільки такий прилад обліку не відповідає вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів обліку.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 256, 257, 267, 509, 525, 901, 903 ЦК України, ст. 4, 22, 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», ст. 7, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268 ЦПК України та задовольняючи позов виходив з того, що згідно нарахувань здійснених позивачем по абоненту ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) в останньої наявна заборгованість у розмірі 23 644,32 грн (а.с. 6-8). Проживаючи у квартирі, відповідач користується житлово-комунальними послугами з водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 та взагалі не користується послугами комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області відповідачем не надано і таких в судовому засіданні не встановлено. Відповідач не зверталась на адресу КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради з заявою про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . В акті обстеження водопровідної та каналізаційної мережі від 02.08.2019 зазначено показник під час перевірки - 1129м.кв. Лічильник розпломбовано та скеровано на повірку. Даний акт складений в присутності ОСОБА_2 та підписаний нею. До матеріалів справи відповідачем долучено довідку ДП «Львівстандартметрологія» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 05.08.2019 №21/193 лічильника води крильчастого СК-15Х-01 зав.№3006576. Підстава для визнання ЗВТ непридатним несправний лічильний механізм (а.с. 22-24). Суд прийшов до висновку, що в довідці ДП «Львівстандартметрологія» про непридатність лічильника води не конкретизовано чітких причин несправності лічильного механізму, що позбавляє суд можливості зробити висновок, що через несправність такого лічильного механізму останній безпідставно висвітлив показник води 1129 м.кв. Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що через несправний лічильний механізм не вірно здійснювався облік спожитої води, суду не надано. Відтак, суд вважає, що відповідачем не спростовані докази позивача щодо наявної заборгованості, не доведено належними допустимими доказами фактів ненадання йому послуг, не споживання послуг або оформлення відмови від їх надання. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити грошові кошти за надані комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг, виходячи з факту надання житлово-комунальних послуг до будинку, та ґрунтується на законі. Також, відсутні правові підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки звернувшись до суду з відповідним позовом позивач не пропустив строків позовної давності.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

29.03.2023 КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якому просило:

стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області 23 644,32 грн заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

В обґрунтування позову покликалися на те, що Комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області надає відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , послугу з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення постійно і безперебійно. За даною адресою встановлений засіб обліку води, відповідно до якого здійснюється нарахування. Однак, споживач здійснив лише дві оплати, не в повному розмірі, за отримані послуги, в результаті чого станом на 01.03.2023 за ним обліковується заборгованість в сумі 23644,32 грн. Будь-яких заяв про відсутність води в квартирі АДРЕСА_2 від відповідача на адресу підприємства не надходило, а також позивачу невідомо про жодні дії вчинені відповідачем щодо відключення (відмови) від комунальної послуги, а також із заявою щодо опломбування вхідної запірної арматури відповідач не звертався. Отже, відповідач фактично користувалась і продовжує користуватись послугами КП «Дрогобичводоканал». На звернення КП Дрогобичводоканал до Дрогобицького міськрайонного суду про видачу судового наказу, 04 серпня 2021 року Дрогобицьким міськрайонним судом було задоволено заяву та видано судовий наказ № 442/7989/20 про стягнення з ОСОБА_2 22804,32 грн заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та 210,20 грн судового збору на користь КП "Дрогобичводоканал. Однак, 01.09.2021 судовий наказ був скасований. Оскільки відповідач і надалі не здійснював жодної оплати за надані йому послуги позивач вдруге звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 22922,56 грн заборгованості. 13 травні 2022 року Дрогобицьким міськрайонним судом заяву було задоволено та видано судовий наказ № 442/2062/22. Однак 14 грудня 2022 року судовий наказ був скасований. Вищевказані обставини є підставою для стягнення боргу в повному обсязі, відтак просило позов задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно нарахувань здійснених позивачем по абоненту ОСОБА_2 (78134) в останньої наявна заборгованість у розмірі 23 644,32 грн (а.с.6-8).

В акті обстеження водопровідної та каналізаційної мережі від 02.08.2019, зазначено показник під час перевірки - 1129м.кв. Лічильник розпломбовано та скеровано на повірку. Даний акт складений в присутності ОСОБА_2 та підписаний нею.

З акту обстеження водопровідної та каналізаційної мережі від 13.08.2019 № 78134 вбачається, що у зв`язку з непридатністю лічильника СК-15Х-01, такий був замінений на інший та знятий з обліку.

До матеріалів справи відповідачем долучено довідку ДП «Львівстандартметрологія» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 05.08.2019 №21/193 лічильника води крильчастого СК-15Х-01 зав.№3006576. Підстава для визнання ЗВТ непридатним несправний лічильний механізм (а.с. 22-24).

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.

Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті.

Відповідно до вимог ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», тарифи на надання послуг питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю компенсувати експлуатаційні витрати та забезпечити надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання.

За змістом ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Відповідно до п. 5.1 Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Пунктом 5.4 Правил передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (113/98-ВР), а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до положень ч.1 та 4 ст.8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (в редакції на момент спірних правовідносин) у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які виповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Отже засоби обліку можуть застосовуватися лише у разі якщо вони відповідають вимогам точності, пройшли повірку або державну метрологічну атестацію, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до Порядку користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 (в редакції чинній на момент виявлення несправності лічильника). Ці Правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (пункт 1.1 Правил).

Відповідно до п. 5.24 Правил, якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі, тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів.

З урахуванням викладеного, річне споживання води відповідачем становило: у 2018 році - 3 куб.м, у 2020 році - 0 куб.м, у 2021 - 1 куб.м, у 2022 - 15 куб.м. Основна сума боргу сформована у вересні 2019 року.

За місяць вересень КП «Дрогобичводоканал» нарахувало 922 куб.м води на підставі показів лічильника СК 15Х-01 № 360006576, який встановлений у квартирі відповідачки.

Однак, актом обстеження водопровідної та каналізаційної мережі № 78134 від 02.08.2019, вказано, що під час обстеження реальний показник лічильника 1129 м2. Лічильник розпломбовано і скеровано на повірку.

Також, як вбачається з акту обстеження водопровідної та каналізаційної мережі від 13.08.2019 № 78134 у зв`язку з непридатністю лічильника СК-15Х-01, такий був замінений на інший та знятий з обліку.

За результатами повірки відповідно до Довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 21/193 від 05.08.2019 лічильник води СК-15Х-01 визнаний непридатним у зв`язку із несправністю лічильного механізму.

Крім того, акту про позаоблікове споживання води працівниками КП «Дрогобичводоканал» складено не було, що свідчить про те, що ОСОБА_2 вела облікове споживання води за показами засобу обліку водопостачання та водовідведення.

Отже, зважаючи на те, що належними, достатніми, допустимими та не спростовними доказами у серпні 2019 року встановлено, що лічильник відповідачки був несправний, покази даного приладу не могли братися до уваги у вересні 2019 року для нарахування відповідачці плати (заборгованості) за водопостачання.

Прилад обліку із несправним лічильним механізмом не міг правильно здійснювати облік води і показ спожитої води на приладі обліку, а відтак такий не міг використовуватися для обчислення споживання води відповідачкою.

Таким чином несправність, що виникли в механізмі лічильника свідчить про те, що вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача, а відповідно і підстави для нарахування заборгованості у вересні 2019 року за показниками лічильника відсутні та нарахування повинно було здійснюватися згідно п.5.24 Правил, про що йшлося.

Враховуючи те, що сума нарахована за вересень місяць 22 754,96 грн є незаконною, а сума до стягнення становить 23 644,32 грн, а в решті нарахування заборгованості відповідачкою не оспорювало, відтак з відповідачки на користь позивача необхідно було стягнути суму заборгованості в розмірі 889,36 грн (23644,32-22754,96 = 889,36) за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції вказаних обставин та вимог закону не врахував рішення суду підлягає скасуванню із ухвалення нового про задовлення позову частково.

Щодо застосування строку позовної давності, то така заява про застосування такого не підлягала та не підлягає до задоволення.

Так, КП «Дрогобичводоканал» двічі зверталося до суду із заявами про видачу судового наказу, також відповідачка здійснювала оплату за отримані послуги, а відтак зазначене свідчить про переривання строку позовної давності (ст. 264 ЦК України).

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими, та таку слід задовольнити частково, рішення ж суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 користь Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області 889,36 грн заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. В задоволенні решти позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області 889,36 грн заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 червня 2024 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П Крайник

М.М. Шандра