Справа № 944/1293/24 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 22-ц/811/1280/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 28 березня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Яворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт неправильності запису:

-в актовому записі про шлюб її батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за №12 від 25 червня 1967 року в Книзі реєстрації актів цивільного стану про шлюб, який складений виконавчим комітетом Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області, запису щодо місця народження нареченого, із внесенням змін до даного актового запису в графі «Відомості про нареченого» щодо запису місця народження з «Україна Львівська область Яворівський район село Бердичів» на «Німеччина місто Гайдельберг»;

-в актовому записі про народження ОСОБА_4 за №39 від 14 липня 1968 року в Книзі реєстрації актів цивільного стану про народження, який складений виконавчим комітетом Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області, запису щодо прізвища та імені дитини, прізвищ батьків, дати народження батька, із внесенням змін до даного актового запису в графі «Відомості про дитину» щодо запису прізвища та імені з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », в графі «Відомості про батька» змінити прізвище батька з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 », дати народження батька з «1946» на «1944», в графі «Відомості про матір» змінити прізвище матері з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 ».

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28 березня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Яворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд належним чином не з`ясував характеру спірних правовідносин, а також суть прав та інтересу, за захистом яких заявник ОСОБА_1 звернулася до суду. В поданій заяві окремого провадження заявниця ОСОБА_1 не оскаржує недотримання Яворівським відділом ДРАЦС процедури розгляду її заяви про внесення змін до актових записів з оцінкою правомірності таких дій з відмови у задоволенні такої заяви, а просить встановити в судовому порядку неправильність запису в актовому записі про шлюб її батьків щодо місця народження батька та в актовому записі про її народження щодо її прізвища, імені, прізвища батька та матері, дати народження батька, із внесенням відповідних змін, на підставі наданих нею письмових доказів та, за необхідності, допиту свідків.Тому висновок суду в оскаржуваній ухвалі, що цей спір є публічно-правовим та має розглядатися у порядку адміністративного судочинства, на думку апелянта, є неправильним.

Просить ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 28.03.2024 - скасувати та матеріали заяви направити до Яворівського районного суду Львівської області для продовження судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 подав до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Водночас завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення неправильності запису в актовому записі цивільного стану.

Частинами першою та другою статті 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Згідно з частиною першою статті 22 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі Правила).

Пунктом 1.1 розділу І Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у своїй заяві просить встановити неправильність запису прізвища, дати, та місця народження її батька, а також її імені та прізвища в акті цивільного стану та зобов`язати РАЦС внести до нього зміни.

При зверненні із заявою до суду першої інстанції, вимогами заявника не було оскарження відмови органів РАЦС про внесення зміни до актового запису цивільного стану, чи оскарження рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу, а тому такі вимоги не набули публічно-правового характеру, а вимога зобов`язати РАЦС внести зміни до актового запису є похідною від вимоги встановити неправильність такого запису.

Таким чином, заявник не просила визнати неправомірними дії Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а мала намір вирішити питання про внесення змін у вже існуючий запис, отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року (справа № 466/1150/18).

Враховуючи викладене, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами виник публічно-правовий спір стосовно оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актових записів, та вважає, що вимоги ОСОБА_1 мають розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Оскільки невірне застосування судом першої інстанції та порушення норм процесуального права призвели до помилкового вирішення питання про відмову у відкритті провадження у справі, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 28 березня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 04.10.2024

Головуючий

Судді