УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

Справа № 357/4493/24

Провадження № 2/936/153/2024

12.06.2024 року смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., ознайомившись із цивільною справою за позовом адвоката представника позивача Плотко Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Із Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла на розгляд до Воловецького районного суду Закарпатської області позовна заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - за підсудністю на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

З позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір поставки товару № _Я-09/03-2021 від 09 березня 2021 року.

Згідно умов якого даним Договором сторони узгоджують порядок співпраці щодо господарських правовідносин між сторонами щодо поставки товару, а саме лісоматеріалів - дошка обрізна з ялини європейської, вологості до 18%, із відповідними розмірами, зазначеними у цьому договорі. З умов укладеного між сторонами Договору вбачається, що він є правочином у сфері господарській діяльності.

Крім того, вбачається, що договір поставки від 09.03.2021 року було укладено між фізичними особами - підприємцями. Зокрема, з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлено, що ОСОБА_1 (позивач) є фізичною особою підприємцем, дата реєстрації 25.04.2013 року, види діяльності: 49.41 вантажний автомобільний транспорт. Із договору поставки товару, зясовано, що ОСОБА_2 (відповідач) є фізичною особою підприємцем, що діє на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців за № 000002086 від 15.02.2021 р.

Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивач та відповідач є фізичною особою підприємцем і укладений між сторонами договір фактично є правочином у сфері господарської діяльності, а тому спори щодо виконання цього договору повинні вирішуватися саме господарським судом за встановленою законом підсудністю.

Нормою статті ч. 2 ст. 4 ГПК України визначено суб`єктний склад учасників судочинства, що мають право отримання захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а саме це: юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Між тим, пріоритетним для розмежування даної категорії справ є не визначений суб`єктний склад, а здебільшого предмет спору.

Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за невиконання умов договору поставки товару №_Я-09/03-2021 від 09 березня 2021 року не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити на підставі п.6.ч. 1ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 19, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в справі за позовом адвоката представника позивача Плотко Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 із державного бюджету сплачений нею судовий збір в розмірі 12303,68 гривень.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд Закарпатської області в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Пелих О.О.