Справа № 464/4736/24
пр.№ 2/464/1532/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2024 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» (далі ТзОВ «ВВС-Факторинг») ОСОБА_2 04.07.2024 звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7492642 від 19.04.2021 у розмірі 57 537 грн, збитки, завдані інфляцією, у розмірі 388,27 грн, три проценти річних у розмірі 117,28 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 900 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» (далі - первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено кредитний договір №7492642, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 3 000 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку, на який видавався кредит. Згідно із п. 4.1. кредитного договору проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення, крім випадку, передбаченого п. 4.6. цього Договору. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту № НОМЕР_1 , що належить відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 42/04 від 02.04.2024, як технологічного оператора платіжного сервісу «Platon». Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору, підписуючи цей договір, позичальник засвідчує, що він до підписання договору ознайомлений із Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання кредиту, повний текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: https://creditpro.com.ua. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства, обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти, пройшов всі етапи підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Вищевикладене підтверджує те, що волевиявлення відповідача вільне і відповідало його внутрішній волі у відповідності до ст. 203 ЦК України. 21.10.2021 року між первісним кредитором та ТзОВ «ВВС-Факторинг» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 21/10.2021 (далі договір факторингу), відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників права вимоги, до яких відступаються, сума та підстава заборгованості від 21.10.2021, до позивача перейшло право вимоги за зобов`язаннями відповідача за кредитним договором в сумі 11 280 грн, з яких 3 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 530 грн сума простроченої заборгованості, 6 750 грн. сума простроченої заборгованості по підвищеним відсоткам. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена. Загальна сума заборгованості станом на 15.04.2024 за кредитним договором становить 57 537 грн, яка складається з наступного: 11 280 грн розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги; 46 257 грн сума нарахованих відсотків станом на 15.04.2024. Окрім зазначеної суми заборгованості за кредитним договором, позивач, із покликанням на ст. 625 ЦК України просить стягнути 388,27 грн збитків, завданих інфляцією за період із 01.11.2021 по 24.02.2022 та 117,28 грн - три проценти річних від простроченої суми за період із 01.11.2021 по 24.02.2022. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 900 грн.

Ухвалою від 22.07.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зазначений відповідачу ОСОБА_1 строк у вищевказаній ухвалі суду, останній не скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України для подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.04.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» та ОСОБА_1 укладено договір №7492642 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - кредитний договір, договір), у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Відповідно до п. 3.1. договору кредит надається строком на 30 днів, до 19 травня 2021 року (включно) від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів.

Згідно із п. 3.3. Договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування відповідної суми на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позивальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на сайті Кредитодавця.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п. 3.1 цього договору.

У Додатку № 1 до Договору встановлено графік платежів та зазначено, що сукупна вартість позики складає 4 530 грн.

Згідно із п. 3.6 договору кредит надається на умовах сплати процентів і основної суми кредиту в кінці строку дії кредитного договору.

Так, у відповідності до п. 4.2 договору, стандартна процентна ставка в розмірі 2,3 % (два цілих тридцять сотих) процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 839,50 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. цього Договору, якщо Позичальник не виконав умови, передбачені в п. 4.1. даного Договору. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. У випадку застосування стандартної процентної ставки, Кредитодавець надає Позичальнику інформацію щодо визначення сукупної вартості кредиту та графіку погашення заборгованості у вигляді оновленого Графіку платежів.

Відповідно до п. 4.6 кредитного договору в будь-якому випадку проценти нараховуються до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за цим договором, проте не більше ніж 100 календарних днів з першого дня прострочення, після чого нарахування процентів може бути припинено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно п. 11.2.1. договору дія цього договору припиняється після закінчення строку, визначеного п. 3.1. цього договору.

Зазначений кредитний договір №7492642 від 19.04.2021 підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA783022.

Отже, встановлено, що договір №7492642 від 19.04.2021 про надання коштів у позику між відповідачем та ТзОВ «ФК «АРАГОН» підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та він вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст. ст. 205,207 ЦК України.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №7492642 від 19.04.2021, заборгованість відповідача станом на 15.04.2024 за кредитним договором за розрахунками позивача становить 58 042,55 грн, яка складається із наступного: 11 280 грн - розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги, 46 257 грн - сума нарахованих відсотків. Також позивач просить стягнути збитки, завдані інфляцією у розмірі 388,27 грн, 3% річних у розмірі 117,28 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 900 грн.

Таким чином, встановлено, що відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На час розгляду справи судом, відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Окрім цього, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Відповідно до пункту 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно із статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Кредитний договір, підписаний з використанням електронного підпису, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, 21.10.2021 між первісним кредитором (ТзОВ «ФК «АРАГОН») та ТзОВ «ВВС-Факторинг» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №21/10.2021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором №7492642 від 19.04.2021, що підтверджується відповідним реєстром.

Згідно реєстру боржників, права вимоги до яких відступаються, який є невід`ємним додатком до договору про надання фінансових послуг факторингу №21/10.2021 від 21.10.2021, заборгованість відповідача на дату відступлення права вимоги складає 11 280 грн.

Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТзОВ «ФК «АРАГОН» за кредитним договором №7492642 від 19.04.2021 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Разом з тим, позивачем нараховано відповідачу заборгованість за відсотками за період з 21.10.2021 по 15.04.2024 у сумі 46 257 грн, при цьому умовами кредитного договору обмежено нарахування процентів не більше ніж 100 календарними днями з першого дня прострочення (п.4.6 кредитного договору), тобто позивачем безпідставно нараховано відсотки відповідачу.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач не надав жодного доказу належного виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7492642 від 19.04.2021 у розмірі 11 280 грн, тобто у розмірі заборгованості відповідача на дату відступлення права вимоги.

Щодо вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7492642 від 19.04.2021 на підставі укладено договору про надання фінансових послуг факторингу №21/10.2021 від 21.10.2021. Загальна сума заборгованості відповідача на дату відступлення права вимоги складала 11 280 грн. Акт приймання-передачі між первісним кредитором та ТзОВ «ВВС-Факторинг» підписано 21.10.2021.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Згідно наданих позивачем розрахунків інфляційних збитків та 3 % річних, сукупний розмір інфляційних втрат за період з 01.11.2021 по 24.02.2022 складає 388,27 грн, а 3 % річних за період з 21.10.2021 по 24.02.2022 складає 117,28 грн.

Разом з тим, стягненню з відповідача в користь позивача підлягають інфляційні збитки за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 в розмірі 388,27 грн та 3 % річних за період з 21.10.2021 по 23.02.2022 в розмірі 116,81 грн, оскільки згадані 3% річних та інфляційні втрати у цьому випадку стягуються лише по 23 лютого 2022 року включно, з огляду на наступне.

Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, в подальшому його дія продовжувалася і на сьогодні воєнний стан продовжує діяти.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 280 грн., інфляційні втрати у розмірі 388,27 грн та 3% річних у розмірі 116,81 грн від простроченої суми боргу.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У даній категорії справ заявник повинен довести сам факт надання послуг, а не їх оплату.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Встановлено, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 900 грн.

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правничої допомоги від 11.01.2024, укладений із АО «Альма Теміс», протокол погодження видів правничої допомоги та договірної ціни, додаткову угоду до Договору від 17.04.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 24.06.2024, платіжну інструкцію №2491 від 17.06.2024.

З наданих доказів вбачається, що 11.01.2024 між Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» та ТзОВ «ВВС-Факторинг» укладено договір правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати клієнту юридичну допомогу, здійснювати захист прав та законних інтересів клієнта, представляти інтереси клієнта в судах.

Відповідно до п. 4.1 Договору, отримання винагороди адвокатським об`єднанням за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.

Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у протоколі погодження видів правничої допомоги та договірної ціни (п. 4.3).

Згідно з Додатком № 1 до договору від 11.01.2024 сторони узгодили про види правничої допомоги, які будуть надаватися та договірної ціни на неї.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору від 17.04.2024, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема з ОСОБА_1 по договору №7492642.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 24.06.2024, адвокатське об`єднання надало, а клієнт отримав послуги на загальну суму 4 900 грн: усна консультація витрачено 1 годину вартістю 900 грн, складання позовної заяви витрачено 2 години вартістю 4 000 грн.

На виконання умов договору про надання правничої допомоги від 11.01.2024 позивач перерахував адвокатському об`єднанню «Альма Теміс» 4 900 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2491 від 17.06.2024.

Суд враховує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

З огляду на зазначене, врахувавши характер та обсяг виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності та пропорційності розміру задоволених вимог (20,30% від ціни позову), суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача 1 500 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 491 грн 85 коп судового збору, сплаченого при поданні позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 279 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №7492642 від 19.04.2021, яка складається із заборгованості за кредитом 11 280 грн, суми інфляційних втрат 388 грн 27 коп та трьох процентів річних 116 грн 81 коп, а всього 11 785 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн 08 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» судові витрати в розмірі 1 991 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна) грн 85 коп, які складаються із судового збору в сумі 491 грн 85 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.11.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», , м. Київ, вул. Підвисоцького Професора, буд.10/10.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК