єдиний унікальний номер справи 531/2588/24
номер провадження 2/531/820/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Карлівського районного суду від 07.08.2024 по справі№531/2045/24 на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини його доходу до 1/6.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що судовим наказом від 07.08.2024 по справі № 531/2045/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , стягнутощомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі1/4 частини всіх видів щомісячного доходу позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Також рішенням Карлівського районного суду від 20.02.2014 по справі 531/101/2014 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 частина від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,починаючи з 20.01.2014 року до досягнення ними повноліття. На виконання вказаного рішення було виписано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Наразі, за цим виконавчим листом з позивача стягується 1/6 частка від доходу на утримання ОСОБА_5 . У 2021 році стан здоров`я відповідача різко погіршився в наслідок аварії, тривалого лікування та непрацездатності, що в подальшому призвело до третьої групи інвалідності. Через те, що позивач тривалий час лікувався, він не міг нормально працювати і розмір його доходів також знизився, наразі складає 2071,53 грн. Крім того, на утриманні позивача перебуває двоє непрацездатних батьків. Аліменти у розмірі частини від його доходу, встановлені судовим наказом на утримання ОСОБА_3 , з урахуванням аліментів на утримання ОСОБА_7 , в сукупності перевищують розмір аліментів на двох дітей, визначений ч.5 ст.183 СК України. Крім того, діти отримують різний розмір аліментів, що ставить їх у нерівне становище. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 до 1/6 частини його доходу.

Позивач в судовому засідання підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, з підстав викладених у позові.

Відповідачка в суді заперечила щодо задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів, оскільки дитина потребує значних витрат: дочка перейшла до другого класу, відвідує репетитора, їздить на змагання.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Карлівського районного суду від 20.02.2014 по справі 531/101/2014 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 частина від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,починаючи з 20.01.2014 року до досягнення ними повноліття. На виконання вказаного рішення було виписано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження (а.с.7,8).

Судовим наказом від 07.08.2024 по справі № 531/2045/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , стягнутощомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі1/4 частини всіх видів щомісячного доходу позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.9). На виконання вказаного судового наказу, постановою від 19.08.2024 відкрито виконавче провадження (а.с.10).

Згідно Довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ №538110 від 28.02.2024 (а.с.14), ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням. Інвалідність встановлена на строк до 01.03.2025.

Позивачем надано довідку про доходи (а.с.15), відповідно до якого, сума пенсії з 01.02.2024 по 31.07.2024 склала 12306,56 грн.

Згідно наданих розрахунків заборгованості (а.с.16,17):

за виконавчим листом № 531/101/2014, що виданий 20.02.2014, станом на 28.08.2024 заборгованість зі сплати аліментів відсутня;

по справі 531/2045/24 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 станом на 19.08.2024, та складає 3400,72 грн.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він як пенсіонер має незначний дохід, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні батьків пенсіонерів, вказані позбавляють його можливості сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що наявність ІІІ групи інвалідності, позбавляє його можливості працювати та отримувати заробітну плату. У довідці МСЕК відсутні протипоказання до роботи, мається лише деяке обмеження.

Також не підтверджено належними доказами, що батьки позивача, які є пенсіонерами за віком, проживають разом з позивачем, мають низький рівень доходу та потребують його допомоги і не мають можливості забезпечувати себе самостійно.

Слід звернути увагу на те, що згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є достатніми для зменшення визначеного судовим наказом розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не можуть.

Тож, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.180-183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 277-279, 432 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 04.11.2024.

Суддя