Справа № 361/6279/14-ц
Провадження № 2-п/361/44/24
У Х В А Л А

04 листопада 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Бражник Н.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у цивільній справі № 361/6279/14-ц за позовом Садівничого товариства «Тепличник» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у попередній стан, -

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою оскарженням та скасування заочного рішення.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Бражник Н. М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року позовна заява залишена без руху, наданий строк на усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання ухвали, визначений спосіб усунення недоліків, а саме: подання заяви в новій редакції із уточненням вимог, з урахуванням, того, що вимоги до заяви про перегляд заочного рішення встановлюються ст. 285 ЦПК України, а вимоги до позовної заяви ст. 175, 177 ЦПК України; у кількості примірників для всіх учасників справи, надання суду документів, які підтверджують оплату судового збору або документи, які підтверджують наявність пільг для звільнення від сплати судового збору.

Копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року про залишення позовної заяви без руху направлена ОСОБА_1 на адресу зазначену у позовній заяві.

Разом з тим, ОСОБА_1 25 жовтня 2024 року особисто отримала копію ухвали суду від 18 жовтня 2024 року, що підтверджується розпискою.

29 жовтня 2024 року Вх. № 51217 ОСОБА_1 подала заяву про скасування заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у справі № 361/6279/14 (провадження № 2/361/2429/14).

Перевіривши заяву ОСОБА_1 від 29 жовтня 2024 року Вх. № 51217 та матеріали цивільної справи, суддя дійшла наступних висновків.

Із матеріалів справи відомо, що 05 грудня 2014 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, задоволено позов Садівничого товариства «Тепличник» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у попередній стан.

23 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 05 грудня 2014 року (т. 1 а. с. 104).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2022 року ОСОБА_1 поновлено строк, визначений ч. 2 ст. 284 ЦПК України, на подання до суду заяви про перегляд заочного рішення (т. 1 а. с. 188 190).

17 листопада 2022 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року залишено без задоволення (т. 1 а. с. 211 213).

Не погоджуючись із ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду (т. 1 а. с. 218 220).

Київський апеляційний суд ухвалою від 15 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року повернув (т. 1 а. с. 246, 247).

29 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року та на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року (т. 2 а. с. 1 4).

Київський апеляційний суд ухвалою 05 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року повернув (т. 2, а. с. 7, 8).

Крім того, ухвалою від 05 січня 2023 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року залишив без руху, надав строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху (т. 2 а. с. 9 11).

23 січня 2023 року ухвалою Київського апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року відмовлено (т. 2 а. с. 24 28).

Із матеріалів справи суддя встановила, що ОСОБА_1 , не зважаючи на те, що Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 17 листопада 2022 року переглядав заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року та залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 ; зазначена ухвала та заочне рішення було предметом апеляційного перегляду; у 2024 році, незважаючи, на численні роз`яснення суду, подала п`ять аналогічних заяв про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року (04 березня, 08, 25 квітня, 07 червня 2024 року (т. 2 а. с. 42 45, а. с. 51 54, а. с. 65 68, а. с. 76 78).

Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалами від 27 березня, 22 квітня та 31 травня 2024 року подані ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення суду від 05 грудня 2014 року повернув без розгляду та роз`яснив, що вона скористалася правом на подачу до суду заяви про перегляд заочного рішення, повторний перегляд заочного рішення законодавством не передбачений.

Крім цього, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2024 року, враховуючи неодноразове подання ОСОБА_1 заяв про перегляд одного й того ж самого заочного рішення, суд визнав її дії зловживанням процесуальними правами та повернув заяву без розгляду (т. 2 а. с. 83 85).

Європейський Суд з прав людини вказав на те, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського Суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі Устименко проти України).

Європейський суд з прав людини у справі Устименко проти України наголошує на тому, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є основною засадою (принципом) цивільного судочинства (п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З огляду на ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Європейський суд з прав людини застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні п.3 ст.35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Частиною 4 статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи викладене, подання 29 жовтня 2024 року Вх. № 51217 ОСОБА_1 заяви про скасування заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у справі № 361/6279/14 (провадження № 2/361/2429/14) слід визнати зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.3 ст. 44 ЦПК України її заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 13, 44, 185, 259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у цивільній справі № 361/6279/14-ц за позовом Садівничого товариства «Тепличник» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у попередній стан, повернути без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Бражник