Справа № 466/3633/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12 " червня 2024 року Шевченківський районний суд міста Львова

в складі: головуючої - судді Глинської Д.Б.

за участі секретаря с/з Молінської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу у справі №466/3633/24 від 03 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2024 року на адресу суду поступила заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу у справі №466/3633/24 від 03 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування заяви вказує на те, що 03 квітня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину; стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 02 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

При винесенні судового наказу суду не були відомі факти, за наявності яких суд би прийняв інше рішення. Він, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 . Під час проходження служби у Збройних силах України він неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні.

10 квітня 2024 року військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 йому було проведено черговий медичний огляд та встановлено наступний діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ стадія, 2 ступінь, гіпертензивне серце. Ризик 2 (помірний); цереброваскулярна хвороба; дисциркуляторна енцефалопатія 1 стадії з розсіяною органічною симптоматикою з незначним порушенням функції ЦНС;. обмежений остеохондроз міжхребцевих дисків шийного, грудного, поперекового відділу хребта першого ступеня; протрузія міжхребцевих дисків СЗ-С4 з больовим синдромом після фізичних навантажень з незначним порушенням функції хребта; хронічна вертеброгенна цервікотораколюмбалгія, нестійка ремісія; жовчнокам`яна хвороба; хронічний калькульозний холецистит, фаза нестійкої ремісії.

Дані захворювання пов`язані з проходженням військової служби.

За результатами даного медичного огляду його визнано обмежено придатним до військової служби. Також в довідці зазначено, що йому протипоказана служба в Десантно-штурмових військах, спецспорудах та в плавучому складі, однак його визначено придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатаx, навчальних закладах.

У зв`язку із погіршенням здоров`я 16 квітня 2024 року командиром в/ч НОМЕР_1 його знову було направлено на стаціонарне лікування у неврологічне відділення.

Крім того, у зв`язку із його систематичним лікуванням та перебуванням у стаціонарі у нього виникла заборгованість за кредитними договорами, які він у зв`язку із довготривалим лікуванням вимушений був раніше отримати.

Відтак, просить скасувати судовий наказ від 03 квітня 2024 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 травня 2024 року відкрито провадження у справі про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

30 травня 2024 року у канцелярію суду поступило заперечення стягувача ОСОБА_2 на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В судове засідання, яке було призначено 12 червня 2024 року о 12:00 год., заявник (боржник) ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи.

29 травня 2024 року заявник (боржник) ОСОБА_1 подав у канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання, яке було призначено 12 червня 2024 року о 12:00 год., не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про місце, час та дату розгляду справи.

12 червня 2024 року стягувач ОСОБА_2 подала у канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить проводити розгляд справи за її відсутності та відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ № 466/3633/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину; стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 02 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття. .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей.

Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів чотири і п`ять частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V, цього Кодексу.

Даний судовий наказ видано відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Боржник ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилається на той факт, що він є військовослужбовцем, має ряд захворювань, які виникли у зв`язку з проходженням військової служби, у зв`язку з чим він визнаний обмежено придатним та має заборгованість за кредитними договорами, які він вимушений був отримати у зв`язку із лікуванням. На підтвердження зазначених обставин боржник ОСОБА_1 надав копії наступних документів: військового квитка; направлення з військової частини на стаціонарне лікування від 16.04.2024; довідку, яка видана військово - лікарською комісією 10.04.2024; виписки із медичних карт; довідку про розмір заборгованості за кредитним договором від 22.04.2024.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі № 461/1229/20, провадження № 61-15179св20).

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18, провадження № 12-7звг22).

Відтак, обставини, на які посилається боржник у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 03 квітня 2024 року, не є нововиявленими в контексті положень статті 423 ЦПК України, оскільки виникли після видачі судового наказу.

Суд враховує, що аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не заборонено законом та буде відповідатиме якнайкращому інтересу дітей.

У випадку незгоди з судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (частина сьома статті 170 ЦПК України), в межах розгляду якої доводитиме не співмірність стягнутого з нього розміру аліментів з витратами, які ОСОБА_2 несе на утримання малолітніх дітей.

Отже, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 258, 259, 260, 423 - 425, 428, 429 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу у справі №466/3633/24 від 03 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д. Б. Глинська