Справа № 482/2540/23
Номер провадження 2/482/346/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «РВС БАНК» про припинення іпотеки житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ :

15 листопада 2023 року позивач звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «РВС БАНК» про припинення іпотеки житлового будинку.

У своєму позові посилалася на те, що 01.06.2007 р. між нею та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є AT «РВС БАНК» (далі - Відповідач), укладено кредитний договір № 1401/0607/88-018, за яким позивач отримала у кредит 20 000,00 грн.

Того ж дня на забезпечення вказаного договору між тими ж сторонами укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Соломічевим Г.В. та зареєстрований у реєстрі за № 502. За цим договором позивачем передано у іпотеку банку, як іпотекодержателю, належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку з посвідченням цього договору нотаріус наклав заборону відчуження зазначеного у ньому житлового будинку з усіма будівлями та спорудами «до припинення дії іпотечного договору» та зареєстрував її у реєстрі за № 503.

Позивач вказує, що основне зобов`язання перед Відповідачем(та його попередниками) нею виконане і заборгованості перед ними за кредитним договором у неї відсутня, разом з тим письмові докази цього у позивача не збереглися), однак ця обставина опосередковано не заперечується й відповідачем у його відповіді від 02.10.2023 р. № 1645/23 на заяву позивача від 19.09.2023 р. у якій він зазначає, що він є правонаступником ПАТ «Перехідний банк «РВС БАНК», який є правонаступником в частині визначених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб активів (уключаючи права за договорами забезпечення) ПАТ «Омега Банк», якому передували назви ПАТ «Сведбанк», ВАТ «Сведбанк» та АКБ «ТАС-Комерцбанк».

Так згідно вищевказаної відповіді «Як вбачається з актів приймання-передачі, Неплатоспроможний банк не передавав, а Перехідний банк не приймав у порядку правонаступництва права вимоги за «Кредитним договором № 1401/0607/88018 від 01.06.2007 року, укладеним між АКБ «TAC-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , та договорами що забезпечували його виконання.

АТ «РВС БАНК» набув від ПАТ «Омега Банк» всіх прав лише за переданим йому майном(активами) та обов`язків лише за переданими зобов`язаннями. Всі інші права та обов`язки залишились у ПАТ «Омега Банк».

У зв`язку з вищезазначеним, у Банку відсутні права кредитора/позикодавця за кредитним договором та права заставодержателя (іпотекодержателя)/обтяжувача за забезпечувальним зобов`язанням, укладеними між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, у БАНКу відсутні відомості про стан Вашої заборгованості за вищезазначеними договорами».

Разом з тим у супереч вищевказаним положенням договору іпотеки та законодавства Відповідачем та його попередниками до цього часу не вжито належних заходів щодо повідомлення усіх нотаріусів про припинення іпотеки за вищевказаним договором та не подано державному реєстратору заяву про внесення даних про припинення обтяжень(іпотеки та заборони відчуження) до державного реєстру, чим порушуються законні права позивача, як власника майна, оскільки вона не може ним розпоряджатися.

Вищевказаної відповіді Відповідача також недостатньо для зняття обтяжень на належне позивачу нерухоме майно, які існують до цього часу. Так, у зв`язку з зверненням позивача, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. 15.06.2023 р. отримано Інформацію № 335771090 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - належного позивачу будинку АДРЕСА_1 . З цієї Інформації вбачається, що приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Соломічевим Г.В. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01.06.2007 р. зареєстровано обтяження за № 5056500 у виді заборони на нерухоме майно - це обтяження діє до цього часу, та що 12.10.2021 р. державним реєстратором Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Прасоловою Л.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 60908440.

Підсумовуючи вищевказане позивач вказує, що бездіяльність Відповідача порушує її право, та просила суд визнати припиненою іпотеку житлового будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) , за іпотечним договором б/н від 01.06.2007 року укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (код ) та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідченим приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Соломічевим Г.В. за реєстровим №502, який було укладено для забезпечення кредитного договору №1401/0607/88-018 від 01.06.2007 року укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (код ) та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , також зобов`язатибанк звернутися до державного реєстратора із заявою що про припинення обтяжень(іпотеки та заборони відчуження за іпотечним договором від 01.06.2007р. реєстраційний номер обтяження №5056500 від 01.06.2007 рокуцього майна до державного реєстру.

Відповідач подав відзив на позов ОСОБА_1 у якому просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що АТ «РВС БАНК» набув від ПАТ «Омега Банк» всіх прав лише за переданим йому майном(активами) та обов`язків лише за переданими зобов`язаннями. Всі інші права та обов`язки залишились у ПАТ «Омега Банк». У зв`язку з вищезазначеним, у Банку відсутні права кредитора/позикодавця за кредитним договором та права заставодержателя (іпотекодержателя)/обтяжувача за забезпечувальним зобов`язанням, укладеними між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 .

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що виникають з угод, пов`язаних з укладенням кредитного договору та договору іпотеки, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України та Закону України «про іпотеку».

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачці у справі на праві влсності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), що підтверджується витягом (інформацією) № 335771090 від 15.06.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - належного позивачу будинку АДРЕСА_1 .

Між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є AT «РВС БАНК» (далі - Відповідач), укладено кредитний договір № 1401/0607/88-018, за яким позивач отримала у кредит 20 000,00 грн.

Того ж дня на забезпечення вказаного договору між тими ж сторонами укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Соломічевим Г.В. та зареєстрований у реєстрі за № 502. За цим договором позивачем передано у іпотеку банку, як іпотекодержателю, належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

У зв`язку з посвідченням цього договору нотаріус наклав заборону відчуження зазначеного у ньому житлового будинку з усіма будівлями та спорудами «до припинення дії іпотечного договору» та зареєстрував її у реєстрі за № 503.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 335771090 від 15.06.2023 року наявні відомості про заборону на нерухоме майно (вищевказаний житловий будинок), тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер запису про обтяження 44440035) яке до 01.01.2013 року було зареєстровано у Єдиному реєстрів заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5056500 від 01.06.2007 року

Найменування Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС-Комерцбанк») неодноразово змінювалось, у зв`язку з чим Національним банком України зареєстровані/погоджені відповідні статути банку: 16.11.2007 - у зв`язку зі зміною найменування банку з АКБ «ТАС-Комерцбанк» на Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк»), 05.06.2009 - у зв`язку зі зміною найменування банку з ВАТ «Сведбанк» на Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - АТ «Сведбанк» (публічне), 24.05.2013 - у зв`язку зі зміною найменування банку з АТ «Сведбанк» (публічне) на Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк»). Відповідно до положень статуту ПАТ «Омега Банк», погодженого Національним банком України 24.05.2013, ПАТ «Омега Банк» виступав правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях АТ «Сведбанк» (публічне), ВАТ «Сведбанк», АКБ «ТАС- Комерцбанк».

06.07.2015 Правління Національного банку України прийняло постанову №437 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Омега Банк».

Згідно з частиною шостою статті 77 Закону про банки Фонд у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Фондом, на виконання плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.05.2015 створено Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «РВС БАНК» на базі неплатоспроможного ПАТ «Омега Банк».

Відповідно до положень статуту ПАТ Перехідний банк «РВС БАНК» є правонаступником активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов`язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями ПАТ «Омега Банк».

01.11.2016 Національний банк України погодив статут ПАТ "РВС БАНК" у новій редакції у зв`язку з втратою ПАТ «Перехідний банк «РВС БАНК» статусу перехідного банку та зміною найменування з ПАТ «Перехідний банк «РВС БАНК» на ПАТ «РВС БАНК».

Відповідно до положень статуту ПАТ «РВС БАНК», погодженого Національним банком України 01.11.2016. ПАТ «РВС БАНК» є правонаступником майна, прав та обов`язків ПАТ «Перехідний банк «РВС БАНК», який є правонаступником активів та обов`язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями ПАТ «Омега Банк».

05.12.2019 Комітет Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем прийняв рішення № 632 "Про виключення відомостей про Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» з Державного реєстру банків" у зв`язку з завершенням процедури його ліквідації.

Станом на 09.02.2023 у Державному реєстрі банків містяться відомості про те. що AT «РВС БАНК» є діючим банком.

Як вбачається із досліджених судом доказів неплатоспроможний банк не передавав, а Перехідний банк не приймав у порядку правонаступництва права вимоги за кредитним договором №1401/0607/88-018 від 01.06.2007 року укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» () та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та іпотечним договором, що забезпечує виконання даного кредитного договору.

У зв`язку з вищезазначеним, у Банку відсутні права іпотекодержателя на будинок, що знаходиться за адресою: : АДРЕСА_1

АТ «РВС БАНК» набув від ПАТ «Омега Банк» всіх прав лише за переданим йому майном (активами) та обов`язків лише за переданими зобов`язанням. Всі інші права та обов`язки залишились у ПАТ «Омега Банк».

У той же час 18 листопада 5019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесено запис № 1027941 про проведення державної реєстрації припинення - ПАТ «Омега Банк» як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.

Згідно із ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Отже, у зв`язку із виконанням позивачем зобов`язань за кредитним договором, укладений позивачем іпотечний договір

Незважаючи на це, будинок за адресою АДРЕСА_1 власником якого є позивач протягом тривалого часу продовжує знаходитись в Реєстрі прав власності на нерухоме майно з обтяженнями про іпотеку та заборону, оскільки відповідальні особи, не здійснили необхідних дій пов`язаних з їх вилученням обтяження після виконання позивачем зобов`язань за укладеним кредитним договором.

У статті 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 316, ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

Тобто, наявність обтяжень нерухомого майна за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; 3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, чи його дубліката; 5-1) договору купівлі-продажу неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості (перший продаж), договору про участь у фонді фінансування будівництва, на виконання яких сплачено частково ціну майбутнього об`єкта нерухомості; 5-2) заяви про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на всі майбутні об`єкти нерухомості, що є складовими частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва, та обтяження речових прав на майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки; 5-3) заяви про зміну гарантійної частки (у тому числі у зв`язку із зміною проектної документації на будівництво); 6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості; 7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

З матеріалів справи слідує, що ні АТ «РВС Банк», ні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в період своїх повноважень, не виконали зобов`язань щодо звернення до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження нерухомого майна, яка наразі є чинною, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення щодо застосування положень статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту (правовий висновок Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі № 6-26цс13).

Після повного виконання позивачем зобов`язань перед банком, припинення договору іпотеки повинно було відбутися без будь-яких додаткових дій з боку боржника, адже саме на вигодоотримувача після виконання боржником своїх зобов`язань покладається обов`язок припинити обтяження, накладені з метою виконання кредитного зобов`язання.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Безпосередньо порядок зняття заборон відчуження нерухомого майна регламентований пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок). Відповідно до п. 5.1 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателям права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателям предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

Згідно із п. 5.3 вказаної глави, як доказ зазначеного нотаріусу боржником подаються: копія зобов`язання, копія договору застави/іпотеки, квитанція про внесення в депозит нотаріуса належних кредиторові грошових коштів або цінних паперів, які свідчили б про повне і безумовне виконання зобов`язання, копія повідомлення нотаріуса кредиторові про внесення боргу в депозит, копія заяви боржника, переданої нотаріусом кредиторові відповідно до вимог цього Порядку, щодо вчинення цим кредитором необхідних дій із зняття заборони відчуження тощо. При знятті заборони на примірнику правочину, що залишається у справах нотаріуса, проставляється відмітка про зняття заборони, проставляються дата, підпис нотаріуса та його печатка.

У відповідності до п. п. 5.4, 5.5 про зняття заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора. Повідомлення судових або слідчих органів та органів державної виконавчої служби про зняття арешту після опрацювання повертається нотаріусом ініціаторам звернення. Копія такого повідомлення залишається у справах нотаріуса.

Пунктом 6 глави 15 розділу II Порядку передбачена реєстрація зняття заборони відчуження та арешту майна. Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Зняття заборони є завершальною стадією вчинення нотаріальної дії, передбаченої ст. 73 Закону України «Про нотаріат», та здійснюється виключно нотаріусом.

З матеріалів справи слідує, що позивач повністю погасила заборгованість перед АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» правонаступником якого є АТ «РВС БАНК», проте банк не надіслав нотаріусу повідомлення про припинення іпотечного договору для зняття заборони відчуження майна.

АТ «РВС БАНК» є належним відповідачем у цій справі оскільки є правонаступником АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК», який інших правонаступників не має.

Докази про наявність підстав для продовження обтяження на зазначене в позові майно в справі відсутні.

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

За встановлених обставин право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором та зняття заборон з належного йому об`єкту нерухомого майна

Разом з тим вимога про зобов`язання відповідача звернутися до державного реєстратора із заявою про припинення обтяжень (іпотеки та заборони відчуження за іпотечним договором від 01.06.2007р. реєстраційний номер обтяження №5056500 від 01.06.2007 рокуцього майна до державного реєстру не є ефективним способом захисту порушеного права і не матиме можливості практичної реалізації, оскільки судом встановлено що відповідач АТ «РВС БАНК» хоча і є належним відповідачем у цій справі в силу того, що є єдиним правонаступником АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК», однак права вимоги за кредитним договором №1401/0607/88-018 від 01.06.2007 року та договором іпотеки укладеним на його забезпечення до відповідача не перейшли з причин зазначених вище ( зобов`язання було виконане на час переходу прав вимоги), а отже відповідач не маючи відповідних прав не матиме права звернення до нотаріуса із відповідною заявою про припинення обтяження, а відтак у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

За таких обставин, керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 212-215, 218, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «РВС БАНК» про припинення іпотеки житлового будинку - задовольнити частково.

Визнати припиненою іпотеку житлового будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) , за іпотечним договором б/н від 01.06.2007 року укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» () та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідченим приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Соломічевим Г.В. за реєстровим №502, який було укладено для забезпечення кредитного договору №1401/0607/88-018 від 01.06.2007 року укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» () та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , припинивши обтяження майна, а саме: житлового будинку загальною площею 118,1 кв.м , житловою площею 59.5 кв.м з надвірними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), який належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер запису про обтяження 44440035) яке до 01.01.2013 року було зареєстровано у Єдиному реєстрів заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5056500 від 01.06.2007 року

У іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2024 року

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко