УХВАЛА

04 листопада 2024 року

м. Київ

справа №184/1920/21

провадження № 61-12812ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області, Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області

від 20 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Встановлено опіку та призначено ОСОБА_1 опікуном щодо її неповнолітніх онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі 2/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) до їх повноліття, але не менш 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з 28 вересня 2021 року до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області

від 20 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно подати нову редакцію касаційної скарги, у якій уточнити відомості щодо осіб, які беруть участь у справі та надати копію касаційної скарги та обґрунтувати пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, на який заявник посилається, як на підставу касаційного оскарження судового рішення.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконала.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суд апеляційної інстанції застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 207/3144/16,

від 04 березня 2020 року у справі № 356/417/17, від 24 квітня 2019 року у справі

№ 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 18 серпня 2021 року у справі

№ 303/3102/19, від 18 грудня 2023 року у справі № 523/21283/21, від 07 березня

2024 року у справі № 947/7448/22, від 31 липня 2024 року у справі № 752/13450/22, від 13 вересня 2023 року у справі № 203/4279/20, від 27 січня 2021 року у справі

№ 398/4299/17, від 15 травня 2019 року у справі № 661/2532/17, від 20 вересня

2024 року № 760/15928/22, від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18,

від 12 вересня 213/2822/21.

Також, заявник просить суд касаційної інстанції зупинити виконання (дію) постанови Одеського апеляційного суду від 02 липня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України, частини першої статті 436 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2024 року або її дії, суд враховує, що судовим рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 , отже воно не підлягає примусовому виконанню. Клопотання не містить доказів необхідності зупинення виконання чи дії оскаржуваного судового рішення внаслідок його можливого скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін та запобігання порушенню прав сторін.

Ураховуючи те, що саме по собі оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання чи дії судом касаційної інстанції, до клопотання заявник не додав жодних доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання чи дії судового рішення, та вказує лише на ймовірність певних наслідків, клопотання задоволенню не підлягає.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року.

Витребувати із Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області

цивільну справу № 184/1920/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області, Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання (дії) постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 рокудо закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська