УХВАЛА

07 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 761/36262/21

провадження № 61-14720ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу Адміністрації державної прикордонної служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня

2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року

у справі за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення із службової квартири та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року

у задоволенні позову Адміністрації Державної прикордонної служби України відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 -ОСОБА_5 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Стягнуто з Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 29 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року апеляційні скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року залишено без змін.

У листопаді 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Адміністрації державної прикордонної служби України на вищезазначені судові рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційну скаргу слід повернути особі, що її подала, з таких підстав.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою та третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня

2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Як убачається із матеріалів касаційного провадження, касаційна скарга Адміністрації державної прикордонної служби України подана через засоби поштового зв`язку та підписана ОСОБА_6 , на підтвердження повноважень якої додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження ОСОБА_6 діяти від імені Адміністрації державної прикордонної служби України у порядку самопредставництва.

Також до касаційної скарги не надано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження ОСОБА_6 діяти від імені Адміністрації державної прикордонної служби України, відповідно частини четвертої статті 62 ЦПК України

Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності,

не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено (частина четверта статті 393 ЦПК України).

За таких обставин, ураховуючи відсутність доданих до касаційної скарги доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_6 діяти від імені Адміністрації державної прикордонної служби України у порядку самопредставництва, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявникові з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Адміністрації державної прикордонної служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня

2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року

у справі за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення із службової квартири та зняття з реєстрації повернути особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько