Справа № 455/1643/19 Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П.
Провадження № 22-ц/811/1450/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором LVH9A6 від 06.10.2008 року в розмірі 16165,22 доларів США, що станом на 29.08.2019 року еквівалентно 407686 грн. 85 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 06.10.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 (позичальником) укладено кредитний договір LVH9A6, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 17516,63 доларів США, терміном до 04.10.2013 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки із відповідачем ОСОБА_4 .

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, Банк надіслав на адресу відповідачів, як солідарних боржників, письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань, проте вимога залишена без задоволення.

Станом на 29.08.2019 року, заборгованість за кредитним договором складалася із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 16165,22 доларів США; заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 2272,80 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 6011,72 доларів США та пені у розмірі 120070,97 доларів США, однак, Банк вимагає до стягнення лише заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16165,22 доларів США.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач АТ КБ «Приватбанк», просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що з метою встановлення обставин нарахування та погашення складових заборгованості, банк надав суду розрахунок заборгованості та виписку по особовому рахунку відповідача, однак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за спливом позовної давності.

За позицією Банку, наявні підстави для переривання перебігу позовної давності, а саме: 23.11.2015 року, коли Банк дізнався, що коштів від реалізації заставного майна недостатньо для повного погашення кредитної заборгованості, тому після переривання перебіг позовної давності почався заново. З урахуванням того, що за умовами кредитного договору позовна давність встановлена тривалістю в п`ять років, а з позовом Банк звернувся у 2019 році, тому строк позовної давності непропущений.

На переконання позивача, суд першої інстанції невірно визначив дату початку перебігу позовної давності, а тому дійшов помилкового висновку про сплив позовної давності до заявлених вимог.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.10.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (кредитодавцем) та ОСОБА_2 (позичальником) укладено кредитно-заставний договір №LVН9А6 (а.с.12-19 т.1), згідно з яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 17516,64 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,92% річних, з кінцевим терміном повернення 04.10.2013 року.

Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечувалось порукою поручителя ОСОБА_4 на підставі договору поруки від 06.10.2008 року (а.с.20 т.1) та заставою рухомого майна, про що зазначено у самому кредитному договорі.

Згідно з п.16.7 кредитно-заставного договору, предметом застави є автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO 3.0», 2004 року випуску, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належав позичальнику на праві власності, згідно з свідоцтвом реєстрації транспортного засобу № НОМЕР_3 від 03.10.2008 року.

Пунктом 13.11 кредитного договору передбачено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки встановлено тривалістю у 5 (п`ять) років.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим та інформація з якого є загальнодоступною, судом першої інстанції встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» вже звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором і ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 09.11.2011 року відкрито провадження за таким позовом (справа №2-450/11), однак, ухвалою суду від 13.12.2011 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» повернуто позивачеві.

Окрім того, у серпні 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №LVН9А6 від 06.10.2008 року та солідарне стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2012 року у справі №2/0417/6641/2012 (а.с.151-152 т.2), позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №LVН9А6 від 06.10.2008 року у розмірі 393531 грн. 34 коп. звернуто стягнення на предмет застави на автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO 3.0», 2004 року випуску, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав на праві власності ОСОБА_2 , шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк», який є поручителем згідно з договором поруки від 20.10.2010 року, та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 10000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Згідно з актом прийому-передачі автомобіля від 21.11.2015 року (а.с.134 т.2), Західне ГРУ КБ «Приватбанк», Бізнес «Споживче кредитування» передає, а ОСОБА_5 приймає автомобіль, «MITSUBISHI PAJERO», рік випуску 2004, №кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Грошові кошти у розмірі 135000 грн. зараховані до установи банку.

Як пояснив представник позивача, покликаючись на розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.5-6 т.1), кошти від реалізації заставного майна в сумі 5223,84 доларів США були зараховані Банком 23.11.2015 року в рахунок погашення існуючої заборгованості, відтак, цих коштів відповідач ОСОБА_2 (боржник у спірних правовідносинах) особисто не вносив.

Також встановлено, що останнє погашення по кредиту відповідачем ОСОБА_2 зроблено 21.10.2010 року (а.с.136 т.1).

Отже, як правильно встановлено судом, позивач змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором, первинно пред`явивши в листопаді 2011 року до суду позов про стягнення кредитної заборгованості у спосіб звернення стягнення на заставне майно.

Частиною першою статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Згідно з частиною другою статті 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст.264 ЦК України).

Ураховуючи викладене й те, що первинна позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» була повернута позивачеві без розгляду 13.12.2011 року, тому таке звернення не перервало перебігу позовної давності, а від звернення до суду з позовом у серпні 2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави минуло більше п`яти років, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 .

У зв`язку з наведеним, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що предметом даного позову є частина кредитної заборгованості, яка залишилась непогашеною після реалізації заставного майна, оскільки позов з такими вимогами позивач повинен був подати до суду в межах встановленого у договорі п`ятирічного строку позовної давності.

Позов до суду АТ КБ «Приватбанк» подано 13.12.2019 року, тобто поза межами строку позовної давності, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, заявлених до відповідача ОСОБА_2 , як позичальника, за спливом позовної давності.

Правильними є й висновки суду першої інстанції в частині припинення поруки відповідача ОСОБА_4 за кредитним зобов`язанням, на спростування яких в апеляційній скарзі відсутні обґрунтовані доводи позивача.

Таким чином, при вирішенні даної справи суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 31 травня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич