справа № 489/589/23 провадження №2/489/113/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин і визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин і визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив:

У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить:

- встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості двоюрідної тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та нею, як племінницею;

- визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказала, що до реєстрації шлюбу вона мала прізвище « ОСОБА_5 » та її матір`ю в свідоцтві про народження записано - ОСОБА_6 . Дошлюбне прізвище матері - ОСОБА_7 , а її матір`ю у актовому записі про народження зазначено - ОСОБА_8 , яка до шлюбу мала прізвище « ОСОБА_9 ».

ОСОБА_10 , яка є її бабусею з багатодітної сім`ї, серед яких були рідні сестри ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші. Про інших братів і сестер їй нічого не відомо. Батьками бабусі та її сестер і братів були ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_16 , а її чоловік - ОСОБА_17 загинув у Другій світовій війні та шлюб більше вона не укладала.

ОСОБА_13 у подальшому змінила прізвище, але її прізвище їй невідомо, бо не підтримувався зв`язок між родинами.

Їй відомо, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_18 рідні сестри та онуки ОСОБА_13 .

Також відомо, що ОСОБА_19 спілкувалася з відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , але вони допомоги їй не надавали і про неї не піклувалися, а їхнє спілкування було лише в телефонному режимі.

Між сім`ями ОСОБА_16 та її сім`єю ОСОБА_20 були дружні та міцні стосунки. Довгий час її родина допомагала ОСОБА_19 доглядати за матерію останньої - ОСОБА_21 , а після її смерті і за нею самою бо вона була самотня та часто хворіла.

ОСОБА_21 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті, їх родини не припинили спілкування та надання допомоги один одному. Коли ОСОБА_19 хворіла, то вона (позивач) з донькою ОСОБА_22 ( ОСОБА_23 ) лікували її, здійснювали догляд за нею та були поруч.

ОСОБА_19 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_19 не мала рідних сестер, є тільки двоюрідні племінниці - вона (позивач) та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

В сторін спільна прабаба ОСОБА_14 та прадід ОСОБА_15 .

Спадкоємців першої - третьої черги за законом після смерті ОСОБА_19 не має, а тому вона та відповідачі є спадкоємцями наступної черги, які прийняли спадщину, звернувшись до Першої Держаної миколаївської нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа № 2/2022.

Проте, в оформлені спадкових прав нотаріусом було відмовлено та роз`яснено про необхідність звернення до суду для встановлення факту родинних відносин з спадкодавцем.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.01.2023 її заяву про вставлення факту родинних відносин залишено без розгляду, так як вбачається спір про право.

Вважає, що має право на частину спадщини, тобто ту частину як б успадкувала її матір, як щоб була живою на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_19 . Право на іншу частину спадкового майна в рівних частинах мають відповідачі, право на спадкування якої мала б їх матір.

Посилаючись на наведені обставини та неможливість оформлення спадкових прав в досудовому порядку і наявність спору про право позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

У свою чергу, 13.06.2023 ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом в якому просить: встановити факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як двоюрідною племінницею та двоюрідною тіткою; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

26.06.2023 із зустрічним позовом до суду звернулася ОСОБА_2 в якому просить: встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як двоюрідною племінницею та двоюрідною тіткою; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її двоюрідної тітки.

Як на підставу позовних вимог за зустрічними позовами відповідачі вказали, що їх батьком був ОСОБА_24 , який народився у селі Ясна Поляна Новоодеського району Миколаївської області.

Їх дідом був ОСОБА_25 , а бабусею ОСОБА_26 , яка народилася у селі Покровка, Вознесенського району Миколаївської області.

Фактично до реєстрації шлюбу ОСОБА_27 мала дівоче прізвище ОСОБА_9 , але у зв`язку зі спливом значної кількості часу документи щодо реєстрації шлюбу не збереглися, а про встановлення таких після війни їм нічого не відомо.

ОСОБА_26 мала рідну сестру ОСОБА_12 , 1918 року народження, яка народилася в с. Новий Городок, Веселинівського району Миколаївської області.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_16 .

В записах про народження ОСОБА_12 , її батьками були записані ОСОБА_15 , ОСОБА_28 , а в оновленому записі про народження її мати записана вже як ОСОБА_14 , а батько без змін.

В побуті бабу називали як ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , Лікерія, Глікерія, ОСОБА_32 , Глаша, Ліка, Кера, ОСОБА_33 та по іншому.

ОСОБА_34 від шлюбу мала доньку ОСОБА_19 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_21 померла в 2013 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна тітка ОСОБА_19 . Вона у шлюбі не перебувала та дітей не мала.

При оформленні документів на прийняття спадщини з`ясувалося про необхідність звернення до суду для встановлення факту родинних відносин з двоюрідною тіткою ОСОБА_19 .

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.04.2023 її заяву від грудня 2022 року про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

Посилаючись на наведені обставини, відповідачі звернулися до суду із зустрічними позовами в яких просять встановити факт родинних відносин між ними та ОСОБА_19 , як двоюрідними племінницями та двоюрідною тіткою, та визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на частину спадкового майна за кожною.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В. від 22.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення зазначених в ній недоліків, які позивачем було усунуто.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.03.2023 по вищевказаній справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.06.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 30.06.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, об`єднано з первісним позовом та зустрічним позовом ОСОБА_3 , а справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 13.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Цією ухвалою витребувано від Веселинівського відділу ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості: про реєстрацію народження ОСОБА_11 (1890-1990 року); про реєстрацію шлюбу ОСОБА_11 з ОСОБА_35 (1916-1920 роки); про реєстрацію смерті ОСОБА_8 (1932-1934 роки).

Ухвалою суду від 01.04.2024 витребувано від Новоодеського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відомості про: внесення запису про реєстрацію народження ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №318 від 16.12.1964; внесення запису про реєстрацію народження ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №272 від 16.12.1966.

У судове засідання, призначене на 21.10.2024, сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. До суду надали письмові заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності з урахуванням доводів та заперечень, які ними були озвучені в судових засіданнях, що відбулися раніше за їх участю, та з урахуванням письмових дебатів, наданих до суду.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено з паспорта серії НОМЕР_1 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 29.12.2021, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.07.1921, що позивач ОСОБА_37 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Ставки Веселинівського району Миколаївської області та її батьками в свідоцтві про народження записані - ОСОБА_38 (українець) та ОСОБА_6 (українка) (т.1 а/с 8, 13, 16).

Матір`ю ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Новий Городок Веселинівського району Миколаївської області, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України записано ОСОБА_8 (т.1 а/с 12, 17).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 26.10.1998) (т.1 а/с 29) .

Таким чином, ОСОБА_8 є рідною бабою позивача ОСОБА_1 по лінії матері.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що дошлюбне прізвище її бабусі « ОСОБА_9 ». У сім`ї ОСОБА_9 буди діти ОСОБА_39 (її бабуся, найстарша дитина, 1894 - 1930 роки), ОСОБА_40 (найменша дитина, 1918 -2013 роки), Марфа, ОСОБА_41 , Оксінія (Аксінія), Макар, Сидр, ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та інші.

Наданими на звернення відповідей Державного архіву Миколаївської області від 05.01.2022 №№ Г-1196/03-06, Г-1197/03-06, Г-8/03-06, Г-1195/03-06, Г-9/03-06 підтверджується неможливість надання даних про факт смерті ОСОБА_8 у с.Новий Городок (Покровка), реєстрації її шлюбу з ОСОБА_45 та про народження ОСОБА_11 у с.Ясна Поляна (т.1 а/с 19-23).

Згідно відповіді Державного архіву Одеської області від 14.02.2022 № 216/06-20 метричні книги релігійних установ АДРЕСА_2 за період з 1870-х років по 1920 рік та книги реєстрації актів цивільного стану за будь-які роки до Державного архіву Одеської області на зберігання не надходили. (т.1 а/с 25).

Отже актові записи про народження ОСОБА_10 , зміну нею прізвища з ОСОБА_9 на ОСОБА_7 та її смерть відсутні і їх встановити позивачу не вдалося, з причин зазначених у відповідях Державного архіву Миколаївської області.

Таких відомостей не встановлено і в ході розгляду справи, що підтверджується відповідями Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області від 21.12.2023 № 23.7-20/2019 (т.1 а/с 200, 201).

Позивач зазначає, що після смерті її бабусі ОСОБА_10 , яка була найстаршою дочкою у сім`ї ОСОБА_9 та померла в молодому віці (1894 - 1930 р.р.), сиротами залишилися четверо дітей серед яких і її матір ОСОБА_46 , дівоче прізвище якої ОСОБА_7 ( НОМЕР_5 - 1998 р.р.). Опіку та догляд за дітьми взяли інші сестри, в т.ч. ОСОБА_30 з ОСОБА_47 . ЇЇ матір - ОСОБА_46 (на той момент їй було приблизно 6 років), залишилася у ОСОБА_48 .

Відповідно до відновленого свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 18.11.1971 ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 році в с. Новий Городок Веселинівського району Миколаївської області та її батьками записані ОСОБА_15 (українець) та ОСОБА_14 (українка) (т.1 а/с 15).

Повторним свідоцтвом по народження серії НОМЕР_7 від 13.04.1994 підтверджуються, що ОСОБА_49 (українка) записана матір`ю ОСОБА_50 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Покровка Веселинівського району Миколаївської області (т.1 а/с 14).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_10 від 27.01.1989 № 5, виданій ОСОБА_21 , її чоловік ОСОБА_17 , 1916 року є учасником бойових дій в Великій Вітчизняній війні та загинув під час війни (т.1 а/с 31).

ОСОБА_21 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Миколаєві (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 від 22.11.2013) (т.1 а/с 30).

Доказів зміни прізвища ОСОБА_12 на ОСОБА_51 (внаслідок реєстрації нею шлюбу з ОСОБА_17 ), матеріали справи не містять.

Водночас, дата та місце народження, а також інші досліджені судом докази і пояснення сторін дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_12 і ОСОБА_52 , одна особа.

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в с.Новий Городок Веселинівського району Миколаївської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9 від 15.11.2021) (т.1 а/с 32).

Відповідно даних паспорта НОМЕР_10 ОСОБА_53 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новий Городок Веселинівського району Миколаївської області та проживала в АДРЕСА_3 (т. а/с 28).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що матір`ю спадкодавця ОСОБА_4 була ОСОБА_54 (1918 -2013), що підтверджують і обидві сторони по справі.

Водночас відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заперечують проти задоволення позову ОСОБА_55 з підстав не доведення останньою родинних відносин з спадкодавцем, а вважають, що вони є єдиними спадкоємцями своєї двоюрідної тітки, а тому спадкові права на квартиру належать саме їм в рівних частинах.

На відмінну від відповідачів, позивач факт їх родинних відносин з спадкодавцем, навпаки - підтверджує.

Так, родинні відносини відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із спадкодавцем підтверджуються наступним.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є доньками ОСОБА_24 (родинні відносини з яким підтверджуються свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу), який відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Ясна Поляна Новоодеського району Миколаївської області, батьками якого записані ОСОБА_25 та ОСОБА_56 (т.1 а/с 129).

ОСОБА_24 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_12 ) (т.1 а/с 130).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоодеської міської ради від 12.10.2022 № 141, згідно даних погосподарської книги за № 8 ОСОБА_27 , 1902 року народження, була зареєстрована та постійно проживала за адресою: с.Ясна Поляна, Новоодеського району Миколаївської області з 09.06.1939 до травня 1971 року (т.1 а/с 132- 135).

В ході судового розгляду за заявою представника відповідачів ОСОБА_57 до матеріалів справи долучено свідоцтво про народження ОСОБА_58 серії НОМЕР_13 від 16.12.1964, яке як пояснив вказаний представник та відповідач ОСОБА_3 було знайдено останньою випадково в документах та про яке вона не знала раніше (т.1 а/с 208,209).

Із наведеного свідоцтва вбачається, що воно має виправлення та невідповідність в прізвищах батьків ОСОБА_36 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.04.2024 від Новоодеського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївській області було витребувано копії актових записів по народження ОСОБА_36 та ОСОБА_24 (т.1 а/с 223).

Згідно актового запису про народження № 318 від 16.12.1964 батьками ОСОБА_36 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Покровка Вознесенського району Миколаївської області, записані ОСОБА_15 (українець) та ОСОБА_28 (українка) (т.2 а/с 3).

Згідно актового запису № 272 від 16.12.1966 батьками ОСОБА_24 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Ясна Поляна Новоодеського району Миколаївської області, записані ОСОБА_25 (українець) та ОСОБА_56 (українка) (т.2 а/с 4).

Враховуючи невідповідність свідоцтва про народження ОСОБА_36 серії НОМЕР_13 від 16.12.1964 актовому запису про її народження, суд до уваги його не приймає, так як належним і допустим доказом в даному випадку є актовий запис про народження серії НОМЕР_13 .

Отже, дослідженими судом доказами підтверджуються родинні відносини відповідачів з ОСОБА_59 , яка є їх бабою, та відповідно з прабабою ОСОБА_28 ( ОСОБА_14 ).

Також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_60 і ОСОБА_61 є рідними сестрами, так як мали спільних батьків якими записані: батьком - ОСОБА_15 ; матір`ю - ОСОБА_28 (в актовому записі про народження ОСОБА_60 матір`ю записана ОСОБА_28 , а в свідоцтві про народження ОСОБА_62 - ОСОБА_14 , батько один і той же).

При цьому, розбіжність в імені та по батькові прабаби відповідачів ОСОБА_28 ( ОСОБА_14 ), з огляду на дату її народження та одного і того чоловіка ОСОБА_15 і пояснення сторін не дає підстав вважати, що це різні особи.

Таким чином, через відсутність актового запису про народження ОСОБА_8 (1894 - 1930 рр.), непідтвердженим письмовими доказами залишається факт родинних відносин між останньою та ОСОБА_63 і ОСОБА_64 , яка опікувалася матерію позивача, як рідними сестрами, що в свою чергу не надає можливості позивачу ОСОБА_65 підтвердити факт родинних відносин зі спадкодавцем.

З позову вбачається та підтверджено позивачем ОСОБА_1 , що організацією поховання ОСОБА_4 займалася вона та її дочка ОСОБА_66 , що підтвердила договором-замовлення на організацію поховання від 16.11.2021 (т.1 а/с 35).

Позивач ОСОБА_1 також вказала, що декларації № 0001-532Н-0Т00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, яка була оформлена на спадкодавця ОСОБА_19 , довіреною особою пацієнта вказана саме вона. Крім того, що постійно доглядала свою тітку ОСОБА_19 , вона та її дочка ОСОБА_67 погасили борги по квартплаті та іншим послугам по квартирі спадкодавця та несе витрати по утриманню спірної квартири.

Наведе підтвердила декларацією про вибір лікаря та платіжними квитанціями (т.1 а/с 37 - 43).

Відповідно до частини першої статті 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_68 (дочка позивача) пояснила, що з родиною ОСОБА_16 її сім`я перебувала в дружніх стосунках та вони є родичами. ОСОБА_69 , була її прабабка, а її матері (позивачу ОСОБА_1 ) двоюрідною бабусею, ОСОБА_19 їй двоюрідна тітка по материнській лінії. Їх сім`ї перебували в дружніх стосунках, постійно спілкувалися, зустрічалися на святах та надавали один одному допомогу та підтримували родинні відносини. Разом з матір`ю, вона приймала участь у догляді за ОСОБА_21 , а коли та померла допомагала в похованні. В подальшому, допомагали і здійснювали догляд за ОСОБА_70 . На теперішній час вона з матір`ю ОСОБА_1 несуть витрати по утриманні квартири спадкодавця.

Вказана свідок також пояснила, що знає відповідачів як двоюрідних племінниць ОСОБА_4 . Вперше їх побачила на похоронах у тітки ОСОБА_71 , а потім на її поминальних обідах, підготовку яких здійснювали разом з дочкою померлої ОСОБА_72 . Про смерть ОСОБА_4 відповідачів повідомила вона та запрошувала їх на поминальні обіди, на яких вони були присутні. Зі слів ОСОБА_73 та бабусі знає, що в них є родичів в Новій Одесі.

Свідок ОСОБА_74 пояснила, що знала ОСОБА_75 з дитинства, так як вони поживали в сусідніх селах, Людмила в селі Покровка, а вона у селі Білоусівка, а потім були сусідами по будинку АДРЕСА_4 . Їх матері спілкувалися між собою, а після переїзду до м.Миколаєва, продовжили дружити та спілкуватися. Зі слів ОСОБА_4 знає, що ОСОБА_76 та її донька ОСОБА_77 , є їй відповідно племінницею та онукою. Неодноразово їх бачила вдома у ОСОБА_16 . Інших родичів ОСОБА_16 не знає та не була з ними знайома. ОСОБА_76 розказувала, що має родичів в Новій Одесі. Відповідачів бачила лише на поминальних обідах після смерті ОСОБА_78 ( ОСОБА_71 ). На похороні вона не була, але була на поминальних обідах дев`ять та сорок днів, на яких була і ОСОБА_79 .

Свідок ОСОБА_80 пояснила, що була сусідкою ОСОБА_4 , яка померла в 2021 році. Зі слів останньої знає, що ОСОБА_76 та ОСОБА_77 є її родичами та здійснювали догляд за нею та її матір`ю ОСОБА_47 , надавали їм різну допомогу і підтримували родинні стосунки. Поховання ОСОБА_16 , на яких вона була присутня, здійснювали ОСОБА_76 та ОСОБА_77 . Відповідачів побачила вперше на похоронах в ОСОБА_48 .

Свідок ОСОБА_81 пояснила, що була подругою ОСОБА_4 , яку знала з 1963 року. Із ОСОБА_82 вона разом навчалася та винаймали квартиру в м.Миколаєві, дружили і підтримували тісний зв`язок. Зі слів ОСОБА_4 знає, що ОСОБА_76 є її племінницею, а її донька ОСОБА_77 - онукою. Їх бачила на святкуваннях у ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_48 . Зі слів ОСОБА_16 знає, що її дід ОСОБА_15 , а бабка ОСОБА_30 . Також знає, що ОСОБА_19 хворіла на ковід та хотіла переписати квартиру на Інну, яка з матір`ю її доглядали, але не встигла.

Свідок відповідачів ОСОБА_83 пояснила, що ОСОБА_84 є їм родичкою по лінії дідуся, з Панасенків. Вона приїжджала до них в дитинстві. Вона також проводила у неї час та проживала, коли навчалася в інституті.

Таким чином, в судовому засіданні свідки позивача підтвердили те, що ОСОБА_1 є родичкою спадкодавиці ОСОБА_4 по лінії матері - ОСОБА_10 , рідною сестрою якої була ОСОБА_12 .

Будь-яких інших доказів підтвердженню цьому факту матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 Першою миколаївською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 2/2022.

Із дослідженої судом спадкової справи № 2/2022 вбачається, що в установлений законом строк спадщина прийнята позивачем ОСОБА_1 шляхом подання 04.01.2022 відповідної заяви нотаріусу.

18.02.2022 із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися відповідачі ОСОБА_85 та ОСОБА_3 , із заяв яких вбачається, що іншим спадкоємцем вони вказали двоюрідну племінницю спадкодавця - ОСОБА_1 .

Отже, звертаючись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, відповідачі самі вказали позивача, як двоюрідну племінницю спадкодавиці, хоча в судовому засіданні даний факт не підтвердили, посилаючись на відсутність відповідних письмових доказів в позивача та вважали те, що вони є єдиними спадкоємцями, а тому спадкове майно, яке складається з квартири, має належати їм.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц (пункт 14)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.08.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Спірні правовідносини стосуються захисту прав позивача та відповідачів на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , родинні відносини сторін з якою в досудовому порядку підтвердити не виявляється можливим, що стало наслідком відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав сторонам на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з частинами другою, третьою статті 1223 ЦК України уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Аналіз положень глави 86 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини) (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.03.2021 в справі № 643/14592/18).

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (частина перша статті 264 ЦПК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами спадкової справи, сторони у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але їм у видачі свідоцтв про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавицею.

Відтак, даний факт підлягає встановленню в судовому порядку з одночасним вирішенням вимог про визнання права власності на спадкове майно, відносно якого між сторонами існує спір про право.

У ході розгляду справи встановлено та підтверджено письмовими доказами факт родинних відносин між відповідачами та спадкодавицею, як між двоюрідними племінницями та двоюрідною тіткою. Крім того, позивач даний факт визнала в позові та судовому засіданні. За такого вимога відповідачів про встановлення родинних відносин із спадкодавцем підлягає задоволенню.

Також, з огляду на встановленні обставини і наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачем родинних відносин з спадкодавцем, як двоюрідною племінницею та двоюрідною тіткою.

Такий факт, незважаючи на неможливість підтвердити за допомогою свідоцтва (актового запису) про народження баби позивача ОСОБА_10 (1894 - 1930 р.р.), наявність якого не вдалося встановити, підтверджується показами свідків, що узгоджується з єдиним по-батькові ОСОБА_10 та інших встановлених дітей родини Панасенків - Акуліни та Ксенії (Аксенії), їх місцем народження і проживання, яке в межах одного районного центру, а також заявами відповідачів про прийняття спадщини, в яких позивач ними зазначена як двоюрідна племінниця спадкодавці і відсутності будь-яких доказів на спростовування доводів позивача про здійснення опіки над її матір`ю ОСОБА_86 - ОСОБА_12 та доглядом за останньою та її дочки (спадкодавця) позивачем.

Доводи відповідачів та їх представника про недоведеність позивачем родинних відносин з спадкодавцем і недопустимість як доказу показів свідків, так як вони надані «зі слів», суд вважає безпідставними, так як вони спростовуються наведеним вище. При цьому, суд звертає увагу, що допит осіб на яких посилалися свідки неможливий, так як вони є померлими.

Крім того, відповідачі вказували лише на відсутність у позивача документальних доказів на підтвердження родинних відносин з спадкодавцем, але не оспорювали її доводів про багатодітність сім`я ОСОБА_9 , виховання матері позивача ОСОБА_87 та те, що остання була сестрою ОСОБА_10 та ОСОБА_26 .

Таким чином, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність родинних відносин сторін з спадкодавцем, як між

Вирішуючи вимоги сторін в частині визнання права власності на спадкове майно суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Сторони відповідно до частини перша статті 1265 ЦК України належать до спадкоємців п`ятої черги за законом.

За частиною третьою статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Встановлено, що сторони відповідно до частини першої статті 1265 ЦК України є спадкоємцями п`ятої черги за законом, які в установлений законом строк прийняли спадщину, а відтак кожен з них має право на спадкування тієї частини, яка б за законом належала матері позивача та батьку відповідачів, частки яких були б рівними.

Отже, частка позивача в спадковому майні складає , а відповідачів по кожного, тобто частки від спадкового майна.

Саме в таких частках і підлягає визнання за сторонами право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вимога позивача за первісним позовом про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню повністю, а відповідачів за зустрічними позовами частково.

Незважаючи на встановлення в судовому порядку факту родинних відносин сторін з спадкодавцем, оформлення спадкових прав на спірну квартиру в досудовому порядку неможливе, оскільки між сторонами існує спір про частки.

Так як суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн. (заявлено дві вимоги - немайнового та майнового характеру, кожна з яких оплачена судовим збором в розмірі 1073,60 грн.).

У зв`язку із частковим задоволенням зустрічних позовів відповідачів, які заявили кожна по дві вимоги, з яких одна немайнового та майнового характеру, але сплатили судовий збір лише за одну вимогу в розмірі 1073,60 грн. кожна, відповідно, з позивача на кожного відповідача слід стягнути по 1073,60 грн. за задоволення вимоги немайнового характеру та з відповідачів на користь держави, так як спір розглянуто судом, пропорційно задоволеним майновим вимогам по 536,80 грн. з кожної.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між двоюрідною племінницею та двоюрідною тіткою.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2147,20 грн., з кожної по 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_88 та ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між двоюрідною племінницею та двоюрідною тіткою.

Визнати за ОСОБА_88 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.(п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

У іншій частині зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між двоюрідною племінницею та двоюрідною тіткою.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.(п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

У іншій частині зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_14 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

відповідач: ОСОБА_18 , РНОКПП НОМЕР_15 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_16 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 .

Повний текст судового рішення складено 08.11.2024.

Суддя І.В.Коваленко