Справа № 301/1972/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2024 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Даруда І.А., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа Орган опіки та піклування Іршавської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить прийняти рішення про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Заява обґрунтовується тим, що підопічна заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю "ІІ" групи з дитинства, вона майже постійно знаходиться на стаціонарному лікуванні у зв`язку з чим потребує постійного нагляду та турботи. Заявник ОСОБА_1 згідний бути опікуном повнолітньої ОСОБА_2 тому просить призначити його опікуном.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Стаття 300 ЦПК України визначає правові підстави призначення особі опікуна одночасно із визнанням його недієздатним, звільнення опікуна від його повноважень, призначення іншого опікуна.

Згідно ст. 300 ЦПК України передбачено правові підстави призначення особі опікуна одночасно із визнанням його недієздатним, звільнення опікуна від його повноважень, призначення іншого опікуна. У частинах 1 та 2 цієї статті мова йдеться про заявників у цих питаннях, а саме визначено, що при вирішенні справи про визнання особи недієздатною, з якою можуть звернутися особи, передбачені у ч. 3 ст. 296 ЦПК України, суд одночасно вирішує питання про призначення опікуна за поданням органу опіку, а також передбачено, що суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, законодавець визначив, що із заявою про визнання особи недієздатною з одночасним призначення такій особи опікуна, можуть звернутися члени сім`ї фізичної особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, її близькі родичі, орган опіки та піклування, заклад з надання психіатричної допомоги.

Отже, із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна (другого опікуна) може звернутися лише вичерпне коло осіб.

Стаття 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Однак, заявник в своїй заяві зазначає, що особа яку він просить визнати недієздатною та призначити їй опікуна є його "підопічною", що на думку суду не підпадає під поняття "сім`я" чи "близькі родичі".

Членами сім`ї особи, стосовно якої порушується справа про обмеження її у дієздатності чи визнання її недієздатною, вважаються один із подружжя, діти, батьки, а також інші родичі та непрацездатні утриманці.

Право на порушення справи про визнання особи недієздатною внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу мають батьки, діти, один із подружжя незалежно від того, чи мешкають вони разом із цією особою та чи перебувають на її утриманні, а також інші родичі і непрацездатні утриманці, які мешкають з нею однією сім`єю.

Близькі родичі (один із подружжя, батьки, діти) особи, яка страждає психічною хворобою, юридично заінтересовані у порушенні справи, навіть коли вони мешкають окремо від цієї особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і не може обмежуватись. Обсяг цивільної дієздатності регламентується законодавством відповідно до віку фізичної особи, який є юридичним фактом цивільного права. Обсяг дієздатності може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, передбачених законом.

Цивільна дієздатність є важливою складовою правосуб`єктності фізичної особи, що дозволяє їй виступати учасником цивільних відносин у повній мірі, своїми діями набувати цивільних прав та виконувати цивільні обов`язки.

В окремих випадках, визначених актами цивільного законодавства, особа може бути обмежена у дієздатності або взагалі визнана недієздатною.

Необхідність судового порядку визнання громадянина обмежено дієздатним або недієздатним обумовлюється істотною зміною правового становища громадянина, який на невизначений період позбавляється можливості самостійно здійснювати свої права і обов`язки. Судова процедура покликана гарантувати правомірність правообмежень, які вживаються до громадянина, особливо якщо судовий розгляд ініційовано особами, що претендують на роль опікунів або піклувальників.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Більше того, такі процесуальні питання вже були у судовій практиці Верховного Суду України і Верховного Суду, вони вирішені і судам надано тлумачення застосування термінів «процесуальна дієздатність» і «не мав права підписувати заяву», про що свідчить постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18, за одним з висновків якої особа, до якої звернулись із знехтуванням встановленим спеціальним законом порядком, повинна розраховувати на те, що суд буде вважати такий позов поданим неповноважною особою. Таким чином, вбачається, що чинний ЦПК України належним чином урегульовує повноваження суду у разі подання заяви особою, яка не може бути заявником по певній категорії справ окремого провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини, заявник не має процесуальної дієздатності для звернення до суду із вказаною заявою про призначення його опікуном недієздатного, а відтак, заяву слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 185, 296, 300, ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа Орган опіки та піклування Іршавської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна - повернути заявнику.

Судовий збір сплачений при поданні даної заяви в розмірі 606 грн. (шістсот шість гривень, 00 копійок) повернути заявнику ОСОБА_1 .

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. А. Даруда