Справа №731/90/24
Провадження №2/731/75/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2024 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла зазначена позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2012 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 (прізвище на час ухвалення рішення - ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення в нього змінився матеріальний та сімейний стан, а тому зараз він не може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частки своїх доходів. Зокрема, після розлучення з ОСОБА_4 від уклав новий шлюб з ОСОБА_7 . Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народився син ОСОБА_8 , на утримання якого він теж сплачує аліменти. ІНФОРМАЦІЯ_3 він знову розлучився. Крім того, він став військовослужбовцем, майже весь свій дохід витрачає на амуніцію, їжу та одяг для подальшої участі у бойових діях та службі в ЗСУ. На цій підставі просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 з 1/4 частки всіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено відкрите підготовче судове засідання у справі на 01 квітня 2024 року.

29 березня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 24-29). Свої заперечення щодо позовних вимог обґрунтовує тим, що відповідно до положень ст. 181 СК України саме вона, як стягувач аліментів, та той з батьків, з ким проживає дитина, має право вибору способу сплати позивачем аліментів: у частці від його доходу чи у твердій грошовій сумі. У зв`язку з тим, що рішенням суду з позивача стягуються аліменти у частці від його доходу, той не має права просити змінити спосіб їх стягнення на тверду грошову суму. Крім того, позивач ОСОБА_1 не довів належними та допустимим доказами погіршення свого матеріального стану, а також того факту, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду. Відповідач також бере участь в утримання сина ОСОБА_6 , окрім якого має ще трьох малолітніх дітей, які також потребують значних коштів на утримання.

Підготовче засідання, призначене на 01 квітня 2024 року, відкладалося до 24 квітня 2024 року за клопотанням відповідача.

Ухвалою від 24 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20 травня 2024 року.

14 травня 2024 року від представника позивача ОСОБА_9 надійшла відповідь на відзив відповідача (а.с. 66-67), у якому вказала, що зміна сімейного стану, яка відбулася в позивача, а саме народження сина ОСОБА_10 , є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів. Сума в розмірі 1500,00 грн є достатньою для утримання сина ОСОБА_6 . Крім того, у позивача погіршився стан здоров`я, оскільки під час військової служби він отримав травму, що потребує додаткової уваги та витрат на лікування. Військова служба вимагає постійних витрат на амуніцію, одяг, їжу, ремонт автомобілів, а також заміну автомобілів, що після деяких військових операцій не підлягають ремонту. Троє дітей відповідача не мають жодного стосунку до цієї справи.

Судове засідання, призначене на 20 травня 2024 року, відкладалося до 06 червня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

30 травня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив (а.с. 87-91), у яких відповідач вказує, що позивач ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження того, що на теперішній час він утримує свого сина ОСОБА_10 . Твердження про те, що він витрачає всі свої кошти на амуніцію, їжу та одяг також нічим не підтверджено та не відповідає дійсності. Витяг із протоколу засідання військоволікарської комісії не містить інформації про те, що отримана позивачем травма потребує лікування, а тому твердження позивача про витрати на лікування також не доведено. Наголошує на тому, що сума аліментів, до якої позивач просить зменшити аліменти, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_6 , є навіть нижчою за мінімальний розмір, передбачений законодавством. На підставі наведеного просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку.

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 47).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 95), подала відзив на позовну заяву, а також заперечення на відповідь позивача на відзив (а.с. 87-91), у яких просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 24-29), а також клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 54, 75).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 14 січня 2009 року у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_11 від шлюбу народилася спільна дитина син ОСОБА_5 (а.с. 32).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2011 року у справі № 2-227/11 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 34).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2012 року у справі № 2504/591/12 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї третьої частини усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 33).

Рішення у справі № 2504/591/12 звернено до примусового виконання (а.с. 33).

Після ухвалення вищевказаного рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , позивач ОСОБА_1 уклав новий шлюб з ОСОБА_7 (а.с. 7).

Від нових шлюбних відносин у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8 (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_12 також 20 серпня 2022 року уклала новий шлюб з ОСОБА_13 та змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с. 35).

Від шлюбних відносин із ОСОБА_13 у відповідача народилося троє дітей: донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та син ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с. 8).

Витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії підтверджується, що ОСОБА_1 отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини (а.с. 71).

Матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_1 , на підставі їх спільної домовленості, протягом 2017-2019 років сплачував аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_10 у сумі 1 000,00 1 500,00 гривень щомісячно (а.с. 9).

Суд критично ставиться до змісту вказаної заяви, оскільки вона не є належним доказом на підтвердження суми аліментів, які позивач сплачував чи сплачує на утримання сина ОСОБА_10 .

Так само, суд констатує, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано та вони не підтримують фактичних шлюбних стосунків, що ставить під сумнів інформацію, наведену щодо цього у позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 161 ЦПК України, яка передбачає стягнення аліментів у наказному провадженні, передбачає аліменти у розмірі на одну дитину - одна чверть, на двох дітей - одна третина, на трьох і більше дітей - половина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Станом на день розгляду справи прожитковий мінімум для дитини з 6 до 18 років становить 3 196,00 гривні, 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно складає 1 598,00 гривень.

Позивач не надав доказів на підтвердження своїх теперішніх доходів, а також інформації про наявність нерухомого майна, транспортних засобів тощо.

Будь-якої інформації про те, що відповідач ОСОБА_2 працює, тим самим забезпечуючи рівність виконання обома батьками обов`язку з утримання дитини, матеріали справи також не містять.

Законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів.

Так, згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так само, у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України роз`яснено, що при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Під зміною сімейного стану розуміється, зокрема, поява у сім`ї платника аліментів осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати і які фактично знаходяться на її утриманні.

Одруження позивача ОСОБА_1 та народження у нього ще однієї дитини, сина ОСОБА_10 , після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , є обставиною, яка свідчить про зміну як сімейного, так і матеріального стану позивача, оскільки це є причиною додаткових матеріальних витрат з бюджету сім`ї.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що після ухвалення Варвинським районним судом Чернігівської області рішення від 10 серпня 2012 року у справі № 2504/591/12 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , змінився сімейний та матеріальний стан позивача.

Суд бере до уваги також те, що у позивача погіршився стан здоров`я, оскільки він отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини (а.с. 71).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на задовільний стан здоров`я обох дітей позивача, та зміну сімейного і матеріального стану платника аліментів, погіршення стану його здоров`я, беручи до уваги, що позивач є працездатною особою, враховуючи рівність прав та обов`язок щодо утримання батьками своїх дітей, враховуючи положення ч. 3 ст. 181 СК України про те, що право вибору способу стягнення аліментів (у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі) належить тому з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; дотримуючись таких засад цивільного судочинства як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, зменшивши розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 на підставі рішення суду від 10 серпня 2012 року по справі № 2504/591/12 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки суд вважає встановленим факт зміни сімейного та матеріального стану позивача, що є підставою для зменшення розміру аліментів, а також факт погіршення стану його здоров`я.

На переконання суду вказаний розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 забезпечить рівність прав усіх дітей позивача на утримання від батька. Крім того, суд зважає, що стягнення аліментів в даному випадку здійснюється у частці від заробітку (доходу) платника. Вказаний вид стягнення автоматично регулює розмір стягнень залежно від рівня доходів платника і одночасно забезпечує обов`язкове стягнення аліментів у розмірі, не нижчому від гарантованого мінімального розміру, встановленого на рівні 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ; адреса для листування: АДРЕСА_6 ) про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2016 року у справі № 2504/591/12, з 1/3 частки (однієї третини) усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І. Савенко