Дата документу 31.10.2024Справа № 554/7514/24
Провадження № 2/554/4957/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря Діменко А.І.,

представник позивача адвокат Пожидаєв В.О.,

представник відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталія Валентинівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

23.07.2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позові просить встановити ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , строком на три місяці із дня набрання законної сили рішенням суду.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтаві померла ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 .

Заявник вказує, що він є спадкоємець за заповітом від 12.04.2017 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сидоренко В.І.

Відповідно до заповіту, він успадковую всю належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 .

Однак, йому не було відомо про смерть ОСОБА_3 та наявність заповіту на його ім?я, адже останні роки свого життя він проживав за місцем реєстрації: АДРЕСА_3 , у той час, як інформація про смерть ОСОБА_3 йому не надходила.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 19 грудня 2020 до 30 червня 2023 року на території України встановлено карантин.

Позивач зазначає, що у 2020 році він тяжко захворів коронавірусом і був вимушений тривалий час лікуватися та відновлювати свій стан здоров?я. Також, досить довго він перебував в ізоляції, задля безпеки для свого здоров`я, оскільки переніс хворобу тяжо.

Позивач зазначає, що у період дії карантину тривалий час було обмежено транспортне сполучення, доступ до громадських місць та надання адміністративних послуг, що об?єктивно не могло не вплинути на його обізнаність щодо смерті ОСОБА_3 . Тим більше, що остання не користувалася мобільним телефоном та сучасними засобами зв`язку.

Періодами він намагався виїхати в іншу область, але міжміські автобуси просто не пропускали, що у свою чергу залишало його у певній ізоляції.

Окрім того, поширення пандемії значно вплинуло на його фінансову спроможність, адже досить тривалий час він був безробітній, жив за рахунок своїх заощаджень, відшукував місце для заробітку та не міг дозволити собі навіть зайвий виїзди за межі місця проживання.

24.02.2022 року внаслідок повномасштабного вторгнення країни агресора, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України. Він був вимушений місяцями жити у підвалі, без зв?язку, світла та проточної води.

Позивач зазначає, що у лютому 2024 року після травматичних та жахливий подій потрапив у м. Полтава та дізнався, що ОСОБА_3 померла. Окрім цього лише у лютому 2024 року він дізнався про наявність заповіту на його ім?я. Будучи її спадкоємцем за заповітом він звернувся одразу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 29.02.2024 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину на майно) у зв?язку з пропуском строку для прийняття спадщини та тим, що неможливо встановити склад спадкового майна, оскільки у нього відсутні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що наразі він не має оригіналу свідоцтва про право власності, яке видане Головним Управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення № 355 від 14.04.2003 року на ім?я ОСОБА_3 . У зв?язку з неможливістю отримання дублікату вказаного свідоцтва, він звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. для ініціювання нею запиту до Бюро технічної інвентаризації з метою отримання довідки для підтвердження факту права власності ОСОБА_3 на обговорюване нерухоме майно.

Відповідно до довідки №2391 від 14.03.2024 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване в реєстровій книзі № 111 за реєстровим номером 15463 за ОСОБА_3 .

Прохав визначити додатковий строк на прийняття спадщини у судовому порядку, оскільки у нього є об?єктивні перешкоди у спадкуванні майна за заповітом після померлої ОСОБА_3 та наявні об?єктивні та поважні причини пропущення строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

01.08.2024 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Полтавської міської ради Приведьон М., в якому вона прохала відмовити в задоволенні позову. Відзив обгрунтовувала тим, що позивачем не надано допустимих доказів, що підтверджують наявність об?єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б унеможливлювали подання ОСОБА_2 у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 . Доводи наведені у позовній заяві є припущеннями позивача, які не підтверджуються документально в силу чого не можуть бути прийняті судом до уваги. Зокрема, документально не підтвердженими припущеннями позивача є твердження, про необізнаність позивача про смерть ОСОБА_3 та наявність заповіту, безробітність позивача, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини.

Щодо доводів позивача про захворювання на коронавірус, як прчину пропуску строку, вказує, що відповідно до постанови Верховного Суду від 17 лютого 2022 року у справі № 953/15603/20 оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об?єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

На думку представника відповідача, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 21 жовтня 2020 року по 21 квіт ня 2021 року, що унеможливило б подання ним заяви про прийняття спадщини у становлений законом строк.

Представник відповідача зазначає, що необхідно враховувати, що наявність у позивача обмеження, які були встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» та введення воєнного стану на території України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. самі по собі не є об`єктивними, непереборними обставинами, які б унеможливили подання ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини і відтак є юридично неспроможними, оскільки відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», що діяла з моменту введення карантину, та постанов, які вносили зміни до неї, діяльність органів нотаріату не припинялася.

Зазначає, що чиним законодавством України передбачено декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом здоров`я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов`язковим засвідченням справжності підпису заявника. Вказує, що позивач не використав жодного з зазначених способів реалізації свого права, тобто без поважних причин пропустив встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини.

До того ж ОСОБА_2 , з метою реалізації свого права на прийняття спадщини, мав звернутися з відповідною заявою до нотаріуса в період з 21.10.2020 року по 21 квітня 2021 рік, тобто до запровадження воєнного стану на території України і можливих перешкод на які він посилається.

Тому представник відповідача вважає, що у позивача не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини не має.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.09.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Пожидаєв В.О. в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Полтавської міської ради Приведьон М.Є. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, надала пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на позовну заяву.

Третя особа - Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. у судове засідання не з?явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладалася на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. та зареєстрований в реєстрі за №705, яким заповіла всю належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Постановою Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н. від 29.02.2024 р. №29/02-31 відмовлено гр. ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв?язку з пропуском терміну, встановленого законом для прийняття спадщини, та у зв?язку з тим, що не можливо встановити склад спадкового майна.

Згідно довідки №2391 від 14.03.2024 року відповідно до якої вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване в реєстровій книзі №111 за реєстровим номером 15463 за ОСОБА_3 . У позовній заяві позивачем зазначено, що він не має оригіналу свідоцтва про право власності, яке видане Головним Управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення №355 від 14.04.2003 р. на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1223 ЦКУкраїни право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ЦКУкраїни спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1220 ЦКУкраїни спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи..

Відповідно до ст.1270 ЦКУкраїни для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст.1272ЦКУкраїни за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Правила частити третьої статті 1272ЦКУкраїни про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Постановами КМ України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Україні було запроваджено карантин, який тривав до 30 червня 2023 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває на даний час.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем та його представником наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталія Валентинівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , строком на три місяці із дня набрання законної сили рішенням суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2024 року.

Суддя Т.М.Черняєва