ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/731/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

"04" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2024 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, вважає її такою, що підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України), зокрема, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, має бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою (п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України).

З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

У своїй заяві заявник не зазначає мету встановлення факту батьківства.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст. 294 ЦПК України).

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Як встановлено судом, заявником не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, і рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації (зокрема нотаріус, інші спадкоємці, відділ державної реєстрації актів цивільного стану тощо), та не зазначено їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, заявник у своїй заяві вказує, що її мати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розлучились 28 червня 1984 року, в той же час заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 і про те, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , заявниці відомо зі слів матері.

Відповідео до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які дані (письмові, речові та електронні докази, висновки експертів, показання свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно з листом Верховного Суду України від 01.01.2012, до заяви про встановлення факту батьківства, у якості доказів можна надавати такі документи:

?докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб);

?довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану;

?пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Зазначений вище перелік не є вичерпним та може розширюватись в залежності від конкретних обставин справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок, що застосування статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом із тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності.

Натомість у позовній заяві позивачем не зазаначені докази, якими підтверджується батьківство ОСОБА_3 , та не наведені обставини, які б на це вказували.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши що позовну заяву, подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без руху. Протягом 10 днів заявнику необхідно усунути вказані в ухвалі недоліки заяви шляхом подання заяви в новій редакції та копії заяви з доданими документами відповідно до кількості учасників справи, надання доказів в підтвердження викладених заяві обставин справи.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом.

Керуючись статтями 175, 177, 294, 318 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Якусик