ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/182/24Доповідач в апеляційній інстанції
Справа №693/153/24Сіренко Ю.В.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
06 листопада 2024 року

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,
секретар: Любченко Т.М.,
учасники справи:
приватний виконавець Гненний Дмитро Анатолійович,
заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
особа, яка подала апеляційні скарги ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича адвоката Пахолока Тараса Павловича про розподіл судових витрат, понесених при розгляді апеляційних скарг представника боржника ОСОБА_1 адвоката Новіка Владислава Ігоровича на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2024 року та на додаткове рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2024 року (у складі судді Шимчика Р.В.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання.
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання.
Не погоджуючись з ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 15.08.2024, представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Новік В.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання задовольнити.
Не погоджуючись з додатковим рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 16.09.2024, представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Новік В.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив вказане додаткове рішення скасувати, а заяву про розподіл витрат на правову допомогу адвоката Пахолока Т.П. повернути заявнику. У випадку непогодження з позицією скаржника про необхідність повернення заяви, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 3000,00 грн, змінивши при цьому вказане додаткове рішення.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Новіка Владислава Ігоровича на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2024 року залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Новіка Владислава Ігоровича на додаткове рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2024 року задоволено частково.
25.10.2024 до Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_4 адвоката Пахолока Т.П. про розподіл судових витрат.
Перевіривши доводи заяви про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, враховуючи таке.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Вказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21.
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ зазначив, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19, також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат.
Із матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що представництво інтересів приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. здійснює адвокатське об`єднання «ПІ ЕЛ СІ», з яким ОСОБА_4 уклав договір № ПВГ-08/21 про надання правничої (правової) допомоги та додаткову угоду № 10 від 10.09.2024 про надання професійної правничої (правової) допомоги, щодо повного юридичного супроводу з розгляду в суді апеляційної інстанції судової справи № 693/153/24 за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15.08.2024.
Представництво інтересів приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. в суді апеляційної інстанції здійснював від адвокатського об`єднання «ПІ ЕЛ СІ» адвокат Пахолок Т.П., що підтверджується ордером на надання правничої допомоги від 16.09.2024 № 1485509 (т.4 а.с. 52).
Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених приватних виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Д.А., вважає, що наявні підстави для відшкодування вказаних витрат з іншої сторони, однак, їх розмір є завищеним з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Пахолок Т.П. представляв інтереси приватного виконавця на всіх стадіях розгляду справи. У зв`язку з цим, його позиція на всіх стадіях розгляду не змінюється, доводи відзиву на апеляційну скаргу є ідентичними доводам заперечення на скаргу на дії/бездіяльність органу примусового виконання, поданого ним при розгляді справи в суді першої інстанції, відтак завищеним є як час, витрачений адвокатом на написання відзиву на апеляційну скаргу, так і відповідно вартість вказаної послуги. При апеляційному перегляді справи представник приймав участь в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Також, слід звернути увагу на те, що судами розглядалася справа за скаргою на дії приватного виконавця, що є справою незначної складності.
Таким чином, враховуючи, наявність клопотання сторони скаржника про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від 05.11.2024, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича адвоката Пахолока Тараса Павловича про розподіл судових витрат, понесених при розгляді апеляційних скарг представника боржника ОСОБА_1 адвоката Новіка Владислава Ігоровича на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2024 року та на додаткове рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн, понесені при розгляді справи № 693/153/24 в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова