Справа № 577/1627/24
Провадження № 2/577/612/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т. А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Діджи фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № 4659156 від 30.05.2021 року, яка становить 23250 грн. 00 коп., 3597 грн. сплаченого судового збору та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 4659156 шляхом підписання останнім анкети-заяви на отримання кредиту, на підставі якого відповідачу надані грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 29.06.2021 року, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом (фіксована процентна ставка у розмірі 20 % річних). 13.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 07Т, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 4659156 від 30.05.2021 року. Згідно витягу з Реєстру боржників від 20.02.2024 року до Договору факторингу № 07Т ТОВ «Діджи фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23250,00 грн., що складається із заборгованості: по тілу кредиту 5000 грн., за відсотками 17250,00 грн., по комісії 1000,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.09.2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Взятих на себе зобов`язань по кредитному Договору № 4659156 від 30.05.2021 року ОСОБА_1 не виконує внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду.

Представник позивача по довіреності Гайова А.С. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 527 ЦК України передбачає виконання зобов`язання належними сторонами, а стаття 530 ЦК України - строк виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що 30.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4659156, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 5000 грн., терміном 30 днів. Позивальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком (а.с. 8, 20 - 25).

Згідно витягу із Реєстру боржників 20.02.2024 року до Договору факторингу № 07Т вбачається, що ТОВ «Діджи фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23250,00 грн., що складається із заборгованості: по тілу кредиту 5000 грн., за відсотками 17250,00 грн., по комісії 1000,00 грн.. (а.с. 9, 11).

Позивач ТОВ «Діджи фінанс» 27.09.2023 року за вих. № -АВ направив повідомлення ОСОБА_1 про зміну кредитора на ТОВ «Діджи фінанс» у кредитному договорі № 4659156 від 30.05.2021 року, а також вимогу погасити заборгованість за вказаним кредитним договором загальним розміром 23250,00 грн. (а.с. 26).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Діджи фінанси», ні - попереднього кредитора.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 20.02.2024 року, складає 23250 грн. 42 коп., з яких: по тілу кредиту 5000 грн., за відсотками 17250 грн., по комісії 1000 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Крім того, з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 2422,10 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд звертає увагу на наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані наступні документи: договір № 42649746 про надання правової допомоги, укладений 11.12.2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», додаткова угода № 52 до договіру № 42649746 про надання правової допомоги, укладений 11.12.2023 року (а.с. 14-16, 30-32).

Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На переконання суду витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. заявлені позивачем не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи і безумовно є занадто завищеними. Тому, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. будуть відповідати зазначеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 530, 610, 612, 629, 1050, 1054, 1048 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором № 4659156 від 30 травня 2021 року в сумі 23250 грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн., загалом 28672 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», юридична адреса 07405, м.Бровари Київської області, а/с 897, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Буток Т. А.