Справа № 632/599/24
провадження № 2-др/632/10/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в прийняті додаткового рішення

07 листопада 2024 р. м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря Клименко А.В.,

представниці відповідача за ордером адвоката Оріщенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції питання ухвалення додаткового судового рішення в частині можливості стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в об`єднаній цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фермер-агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, виконавчий комітет Первомайської міської ради Харківської області, про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 року на адресу суду з боку представника позивачів за ордерами адвоката Харченко Костянтина Сергійовича надійшла заява (подана 29.10.2024 року засобами Електронного суду поза межами робочого часу суду) про ухвалення додаткового рішення з метою розподілу витрат на правову допомогу, які були заявлені представником позивачів по 8285,71 грн. на кожну із 14 позовних заяв в об`єднаній справі, а загалом у сумі 115999,94 грн., які не були позивачами сплачені та які плануються до понесення в майбутньому (т.5, а.с.204, 220-222).

На підтвердження факту понесення вказаних послуг були надані 14 актів прийому передачі-наданих послуг та 14 договорів про надання правничої допомоги, зокрема із невідомою суду особою ОСОБА_16 , який не є учасником даної справи (т.5, а.с.237-238).

Підставою її подання стало проголошення 24.10.2024 року вступної та резолютивної частини рішення суду (повний текст складений 28.10.2024 року), в якому були вирішені питання заявлених позовних вимог, судових витрат у вигляді сплаченого судового збору та відмовлено у задоволенні у стягненні судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу станом на час проголошення рішення через відсутність відповідних документально підтверджених витрат на час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду.

Ухвалою судді від 31.10.2024 року вказана заява була призначена до розгляду у судовому засіданні з викликом учасників провадження, наданий стороні відповідача строк для подання заяви про зменшення розміру витрат або відмови у задоволенні відповідного клопотання до 05.11.2024 року (т.6, а.с.1).

Письмові заперечення відповідача до суду не надходили.

Перед судовим засіданням 06.11.2024 року до суду засобами Електронного суду надійшли з боку представника усіх позивачів договори з усіма 14 позивачами про надання правничої допомоги, оскільки в первинно поданих договорах не було підпису представника позивачів. Окремо у вказаній заяві було зазначено, що сторона позивачів просить розглянути вказану заяву без участі позивачів та їх представника (т.6, а.с.32-60). Крім цього, по 14 позовній заяві до суду було надано вже договір із позивачкою ОСОБА_15 .

У судове засідання позивачі, які про день, час та місце судового засідання були повідомлені через свого представника у порядку ч.5 ст.130 та ч.7 ст.272 ЦПК України та їх представник, який про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України засобами електронного суду не прибули (т.6, а.с.26-27), надавши 06.11.2024 року заяву про розгляд вказаної заяви за відсутності позивачів та їх представника, підтримавши заявлені вимоги щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Третя особа у справі в особі свого представника в судове засідання для розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення не прибула, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином засобами електронного суду (т.6, а.с.28-29), причини неявки суду не повідомила. Неявка вказаного учасника справи у судове засідання не перешкоджає вирішенню питання по суті.

Представниця відповідача повідомила суд, що сторона відповідача, не зважаючи на відсутність подання з їх боку письмових заперечень проти вказаної заяви, заперечує проти задоволення вказаних вимог на підставі п.3 ч.3 та ч.9 ст.141 ЦПК України, вважаючи, що задовольняти вимоги щодо стягнення судових витрат суд не може через фактичну поведінку позивачів та процесуальну представника позивачів під час виконання договорів та безпосередньо провадження в даній справі без деталізації конкретних дій з його боку.

Через закінчення робочого часу в суді 06.11.2024 року з метою написання та проголошення повного тексту судового рішення за результатами розгляду вказаного питання суд видалився до нарадчої кімнати до 10 години 00 хвилин 07.11.2024 року, коли відповідне судове рішення і проголошується.

Вислухавши представницю відповідача, дослідивши обгрунтування заявленого клопотання щодо вирішення питання судових витрат у справі, суд вважає, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити у повному обсязі через недоведеність понесення вказаних витрат з боку позивачів.

Так, на обгрунтування вимог поданого стороною позивачів клопотання суду були надані договори про надання правничої допомоги від 26.02.2024 року (14 одиниць), підписані 14 позивачами (за виключенням ОСОБА_14 , статус якої як позивачки був встановлений ухвалою від 26.06.2024 року) та представником позивачів адвокатом Харченко Костянтином Сергійовичем та 14 актів прийому-передачі наданих послуг від 29.10.2024 року, усі на суму 8285,71 грн., з яких 1000,00 грн. підготовка та подання адвокатського запиту до ГУ ДМС у Харківській області, 4000,00 грн. підготовка та подання позовної заяви (4 години по 1000,00 грн.), 3000,00 грн. підготовка та подання відповіді на відзив (3 години по 1000,00 грн.) та 285,71 грн. участь у судових засіданнях представника позивачів (4 години по 1000,00 грн. щодо 14 позовних заяв). Конкретні докази оплати за вказані послуги суду надані не були, а було повідомлено, що діюче законодавство не забороняє вимагати стягнути відповідні витрати без їх фактичного понесення позивачами наперед судом.

Відповідно до норм п.3 ч.1, ч.ч.2-5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви; додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Вирішуючи питання можливості стягнення вказаних витрат, суд первинно зазначає, що він не пов`язаний обов`язком розподіляти витрати на професійну правничу допомогу тільки за наявності заперечення відповідача проти розподілу витрат на адвоката, а може це робити і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені статтею 141 ЦПК України, зокрема, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її витрати на професійну правову допомогу, що відповідає позиції, відображеній в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

По-друге, суд вважає, що сторона позивачів не довела взагалі понесення позивачами витрат на професійну правничу допомогу у будь-якому обсязі, оскільки надані суду докази підтверджують факт нарахування вказаних послуг з боку представника позивачів, однак всупереч п.4.2 усіх договорів про надання правничої допомоги від 26.02.2024 року суду не були після складання відповідних актів надані представником позивача безпосередньо позивачам рахунки на оплату таких послуг з метою підтвердження як взагалі наявності необхідності їх оплати, так і реальності таких нарахувань з боку представника позивачів, тобто відсутній критерій реальності понесення вказаних послуг позивачами, що є обов`язковою умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки доведення реальності понесення таких витрат, навіть якщо вони будуть понесенні в майбутньому, входить до предмету доказування у справі та не пов`язаний напряму із задоволенням чи відмомою у задоволенні позовних вимог. Без подання доказів хоча б необхідності сплати вказаних витрат підстав для встановлення понесення відповідних витрат позивачами у суду немає. До того ж суд бере до уваги покази позивачів, надані у судовому засіданні при розгляді справи по суті 18.10.2024 року, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які під час своєї промови та відповідей на питання представниці відповідача повідомили суд, що у них не має коштів навіть щоб іноді придбати ліки для себе, а інші орендарі, які працюють в районі знаходження їх земельних ділянок згодні нести не тільки витрати з оплати орендної плати позивачам, а й боротися за людей, зокрема в даній справі шляхом допомоги їм в іншій формі, що суд сприймає як факт того, що позивачі самостійно не несли витрати з оплати витрат на професійну правничу допомогу, а її понесення відбувалося іншим чином, що для даної справи вказує, що такі витрати не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки вони не були понесені саме позивачами у справі.

При цьому суд відкидає як неналежну підставу для відмови у стягнення судових витрат, заявлену в усній формі представницею відповідача адвокатом Оріщенко Н.С. у судовому засіданні 06.11.2024 року відносно відмови у стягненні вказаних витрат через зловживання правами позивачами та представником позивача під час розгляду справи на підставі п.3 ч.3 та ч.9 ст.141 ЦПК України, оскільки для встановлення факту зловживання правами з боку учасника справи таку дію повинен підтвердити суд, погоджуючись на те, що відповідні судові витрати є реальними та фактично понесеними, чого не має в даній справі, навіть враховуючи не належне користування представником позивачів своїми правами у справі (подвійне без поважних причин не відвідування підготовчого провадження, зазначення в актах прийому-передачі послуг від 29.10.2024 року складання відповіді на відзив, яку суд не прийняв як заяву по суті позову через порушення представником позивачів строку подання вказаної заяви, самостійне на власний розсуд під час судового засідання залишення зали суду при опитуванні позивачів 18.10.2024 року за власним бажанням через якісь інші справі в якомусь іншому місці, подання відповідних договорів разом із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без свого підпису та щодо особи, яка до даної справи не має жодного відношення, що стало підставою для подання вказаних договорів повторно 06.11.2024 року перед судовим засіданням). Тому доводи сторони відповідача щодо підстав для відмови у стягненні судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу суд відхиляє як належним чином не обгрунтовані та не підтвердженні матеріалами справи.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, процесуальний закон передбачає доведення розміру витрат на професійну правову допомогу шляхом надання доказів понесення таких витрат та їх співмірності у випадку заперечень проти їх розміру іншої сторони.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.2 ст.76 ЦПК України, ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 137, 141, 270, 351-352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивачів судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8285,71 грн. на кожну із 14 позовних заяв, а загалом у сумі 115999,94 грн., в об`єднаній цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фермер-агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, виконавчий комітет Первомайської міської ради Харківської області, про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості через недоведеність вказаної вимоги та відсутність доказів понесення вказаних витрат саме позивачами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали суду проголошений 07 листопада 2024 року.

Суддя - Олег КОЧНЄВ