ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді-доповідача Карпушина Г.Л., суддів Кузнєцової О.Ю., Обідіної О.І. за участі секретаря судового засідання Буйнової О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року за нововиявленими обставинами у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, звернення стягнення на предмет іпотеки в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила, у рахунок погашення заборгованості за договором позики від 02 червня 2010 року стягнути з ОСОБА_3 на свою користь суму боргу з урахуванням 3 % річних у розмірі 119 250 доларів США та 1 320 грн судового збору; в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,3 кв.м, житловою площею 35,6 кв.м, шляхом надання їй права продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на її власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 02 червня 2010 року у сумі, еквівалентній 100 тис. доларів США, 3 % річних у розмірі 19 250 доларів США, всього в сумі, еквівалентній 119 250 доларів США, що на час пред?явлення позову складало 3 209 446 грн.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 02 червня 2010 року у сумі, еквівалентній 100 тис. доларів США, 3 % річних у розмірі 19 250 доларів США, всього в сумі, еквівалентній 119 250 доларів США, що на час пред?явлення позову складало 3 209 446 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,3 кв.м, житловою площею 35,6 кв.м, яка розташована на першому поверсі п`ятиповерхового будинку, із застосуванням визначеної статтею 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на її власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення ОСОБА_2 всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки.

Вжито заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом передачі його в управління ОСОБА_2 на період до його реалізації.

Встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому 800 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Постанову Харківського апеляційного суду від 08 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

10.09.2024 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року.

В обґрунтування зави вказує, що 13.04.2023 до ХРУП №З ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 було подано заяву про те, що невстановлена особа використала підроблений документ. У своїй заяві ОСОБА_4 стверджувала, що угода «Про припинення зобов`язання від 15 липня 2010 року» є підробною, оскільки її покійний чоловік ОСОБА_5 подібні документи писав особисто, а також наголошувала, що вказаний документ вироблений після смерті ОСОБА_5 тим, хто не бажав повертати грошові кошти за зобов`язаннями. Окрім того вказувала, що підпис на документі явно відрізняється від особистого підпису ОСОБА_6 . Таким чином вважала, що даний документ був підроблений та використаний з метою неповернення грошових коштів, шляхом створення штучних доказів виконання зобов`язання.

14.04.2023 ХРУП №З ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування №0000221, за ознаками кримінального правопорушення - проcтyпкy, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 31.07.2024 Полтавським відділенням Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" надано висновок експерта № 513 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за N 0000221 від 14.04 2023.

Згідно висновку експерта: «підпис від імені ОСОБА_5 у графі " ОСОБА_7 . Хуторянский" в Угоді від 15.07.2010 про припинення зобов`язання по договору займу від 02.06.2010- виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою із наслідуванням його справжнього підпису». 26.08.2024 представником потерпілої у кримінальному провадженні отримано доступ до матеріалів кримінального провадження N0000221, і тому саме від тієї дати позивачці ОСОБА_2 відкрились нові обставини, які не були враховані у цивільній справі № 638/14775/17.

Враховуючи дані обставини, вважає, що оскільки та обставина, що підпис від імені ОСОБА_5 у графі "Заимодавец А. 3. Хуторянский" в Угоді від 15.07.2010 про припинення зобов`язання по договору займу від 02.06.2010 виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою із наслідуванням його справжнього підпису, позивачці та її представнику достовірно стала відома тільки 26.08.2024, тому, сторони не могли заявити про це під час розгляду справи у листопаді 2022 року, отже ця обставина є нововиявленою.

Вважає, що оскільки постанова Полтавського апеляційного суду від 08.11.2022 у справі № 638/14775/17 винесена із урахуванням презумпції правомірності правочину, яким була угода про припинення зобов`язання по договору позики від 02.06.2010, де підпис кредитора було визнано підробним, це судове рішення із урахуванням судової експертизи необхідно переглянути, а саме скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року та ухвалити нове рішення, яким заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 06.12.2017 - змінити. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 02 червня 2010 року у сумі еквівалентній 100000 доларів США, 3% річних у сумі 19250 доларів США, всього в сумі еквівалентній 119250 доларів США.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 08.11.2022 року за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст. 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно ч. 3ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи подану заяву про перегляд постанови суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 посилається на те, що за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за No 0000221 від 14.04.2023 висновком експерта від 31.07.2024 року встановлено, що «підпис від імені ОСОБА_5 у графі "Заимодавец А. 3. Хуторянский" в Угоді від 15.07.2010 про припинення зобов`язання по договору займу від 02.06.2010- виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою із наслідуванням його справжнього підпису».

Вказував, що 26.08.2024 представником потерпілої у кримінальному провадженні отримано доступ до матеріалів кримінального провадження N0000221, і тому саме від тієї дати позивачці ОСОБА_2 відкрились нові обставини, які не були враховані у цивільній справі № 638/14775/17.

Разом з тим, надані докази не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки ОСОБА_2 мала право заявити клопотання про призначення судової- почеркознавчої експертизи щодо належності підпису ОСОБА_5 на угоді «Про припинення зобов`язання від 15 липня 2010 року» під час розгляду цивільної справи № 638/14775/17, проте при розгляді справи ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції позивачем не було заявлено даного клопотання.

Приймаючи остаточне рішення у справі, колегія суддів враховує також те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що позивачка не мала можливості заявити клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи щодо належності підпис ОСОБА_5 на угоді «Про припинення зобов`язання від 15 липня 2010 року» у справі № 638/14775/17 суду не надано.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обставини, які вказані у заяві ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , не є нововиявленими, в розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки позивач мала можливість, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи заявити клопотання про призначення судової - почеркознавчої експертизи щодо належності підпису ОСОБА_5 на угоді «Про припинення зобов`язання від 15 липня 2010 року».

Крім того матеріали справи не містять вироку суду, який набрав законної сили, та яким встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 на угоді «Про припинення зобов`язання від 15 липня 2010 року» виконаний не ОСОБА_5 , з посиланням на експертний висновок №513 від 31.07.2023 року, та притягнуто винних осіб до відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України, а тому звернення ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є передчасним.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд в ухвалі від 11 грудня 2023 року (справа №754/17151/18).

Відтак, заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Частинами першими статей 133, 141 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору і витрат, пов`язаних з розглядом справи та судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року, зокрема задоволено клопотання ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відстрочення від сплати судового збору та відстрочено сплату судового збору у розмірі 12000 гривень до ухвалення у справі судового рішення.

Оскільки заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь держави відстроченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 12000 гривень.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-відмовити.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року - залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 12000 грн.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали виготовлено 06 листопада 2024 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________О.Ю. Кузнєцова _______________ ___ О.І. Обідіна