Справа № 444/3018/22 Головуючий у 1 інстанції Зеліско Р. Й.
Провадження № 22-ц/811/3138/23 Доповідач в 2-й інстанції Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

10 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №444/3018/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Блонського Михайла Андрійовича на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 серпня 2023 року у справі за позовом Жовківської окружної прокуратури, що діє в інтересах держави в особі Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника,-

в с т а н о в и в :

Позивач - Жовківська окружна прокуратура, що діє в інтересах держави в особі Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника. Просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку зворотної вимоги (регресу) на користь Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (юридична адреса: м. Рава-Руська, вул. Я. Мудрого, будинок № 3 Львівського району Львівської області; ; р/р НОМЕР_2 , МФО 820172) матеріальну шкоду, завдану виплатою ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 43 350 (сорок три тисячі триста пятдесять) грн. 67 коп.;

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Львівської обласної прокуратури (юридична адреса: 79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19; отримувач: Львівська обласна прокуратура, , UA0000774 у ДКСУ у м. Київ) судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, що становить 1984 (одна тисяча девятсот вісімдесять чотири) гривні 80 копійок.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 серпня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку зворотної вимоги (регресу) на користь Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (юридична адреса: м. Рава-Руська, вул. Я. Мудрого, будинок № 3 Львівського району Львівської області; ; р/р НОМЕР_2 , МФО 820172) матеріальну шкоду, завдану виплатою ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 43 350 (сорок три тисячі триста пятдесять) грн. 67 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Львівської обласної прокуратури (юридична адреса: 79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19; отримувач: Львівська обласна прокуратура, , UA0000774 у ДКСУ у м. Київ) судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, що становить 1984 (одна тисяча девятсот вісімдесять чотири) гривні 80 копійок.

Рішення оскаржив представника ОСОБА_1 -адвокат Блонськийо Михайло Андрійович.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Звертає увагу, що як підстава позову, прокурором зазначається ч. 4 ст. 1191 ЦК України згідно з якою держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). При цьому дана стаття прямо містить виключення щодо такого випадку регресної вимоги, а саме відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області у справі №444/2044/21 від 07.10.2021 р. поновлено на роботі ОСОБА_2 та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, тобто виплати були пов`язані з трудовими відносинами. При цьому після поновлення на роботі на виконання рішення суду, ОСОБА_2 одразу написала заяву про звільнення та була звільнена 05.11.2021 р. за згодою сторін. Отже як можна побачити фактично ОСОБА_2 і не мала наміру працювати в Рава-Руській міській раді, а використала своє звільнення для можливості отримати кошти за час вимушеного прогулу. Крім цього, звертає увагу, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області у справі №444/2044/21 від 07.10.2021 р. не скасовано рішення Рава-Руської міської ради №5 «Про затвердження структури та штатної чисельності апарату Рава-Руської міської ради на 2021 рік» від 23.12.2020 року та №22 «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Рава-Руської міської ради», а також розпорядження 103-К «Про попередження працівників Рава-Руської міської ради про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 Кодексу законів про працю України». Таким чином голова Рава-Руської міської ради здійснюючи звільнення ОСОБА_2 діяв виключно у відповідності до рішень Рава-Руської міської ради та не міг від них відступати, винесення ним розпорядження про звільнення було його обов`язком виконати рішення Рава-Руської міської ради. Тому наслідки звільнення ОСОБА_2 є в першу чергу наслідками для всієї Рава- Руської міської ради, яка на сесії прийняла таке рішення. Отже підстав вважати ОСОБА_1 винним у незаконному звільненні ОСОБА_2 немає, оскільки таке було здійснено на виконання рішення Рава-Руської міської ради. Також треба враховувати, що голова Рава-Руської міської ради не проводить самостійно звільнення працівника, а такі дії здійснюються апаратом міської ради. Тому підстави для відповідальності ОСОБА_1 є такими, як підстави для відповідальності всієї територіальної громади, яка фактично через свій представницький орган прийняла рішення про звільнення працівника у зв`язку з скороченням чисельності посад. Таким чином підстав для стягнення з відповідача суми виплати звільненому працівникові немає, а такі мають бути віднесені на рахунок Рава-Руської міської ради, яка фактично і прийняла рішення про звільнення.

Крім цього, стверджує, що прокурор вийшов за межі своїх повноважень подавши позов до суду в інтересах Рава-руської міської ради, яка зазначила, що не вбачає підстав для звернення з позовом до суду. Відповідно до ст. 140 Конституцій України місцеве самоврядування є правом територіальної общини - жителів села або добровільного об`єднання в сільську громаду жителів декількох сіл, селища і міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною общиною в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування : сільські, селищні, міські ради і їх виконавчі органи. При цьому згідно ст. 121 Конституції України прокуратура України складає єдину систему, на яку покладається у тому числі представництво інтересів громадянина і держави у суді у випадках, визначених законом (п. 2). Про право прокуратури на представництво інтересів територіальних громад у вказаній нормі Основного закону нічого не сказано, що вже викликає сумніви в конституційності повноважень прокурорів представляти в суді інтереси місцевих рад. Згідно рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 р. №1-1/99 під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Враховуючи вимоги Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеві ради як органи місцевого самоврядування не наділені ніякими делегованими повноваженнями органів виконавчої влади. Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" делегованими повноваженнями можуть наділятися тільки виконавчі органи місцевих рад. Підтвердженням тому являються положення глави 2 розділи II Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", в яких визначаються повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Ці повноваження, відповідно до статей вказаної глави, розділені на власні повноваження виконавчих органів рад і на делеговані повноваження. Як відмітив Конституційний Суд України в Рішенні № 18-рп/2004 від 1 грудня 2004, поняття "Інтерес, що охороняється законом,", вживане в частині першої статті 4 Цивільні процесуальні кодекси України і інших законах України в логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", потрібно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним і нематеріальним благом як обумовлене загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого в суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, який є самостійним об`єктом судового захисту і інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, що не суперечать Конституції і законам України, громадським інтересам, справедливості, сумлінності, розумності і іншим загальноправовим принципам. Тому виходячи з вищезгаданого Рішення КСУ від 08.04.99 р. № 1-1/99, органи прокуратури не мають повноважень на представництво інтересів органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі слід зупинити з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області у справі 444/2044/21, провадження № 2/444/847/2021 від 07.10.2021 року задоволено позов ОСОБА_2 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, яким:

- визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області від 09 квітня 2021 року №118 «Про звільнення ОСОБА_2 »;

- поновлено ОСОБА_2 на посаді прес-секретаря у Рава-Руській міській раді з 13 квітня 2021 року;

- стягнено з Рава-Руської міської ради в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 квітня 2021 року до дня ухвалення рішення у справі 07 жовтня 2021 року в розмірі 43 350 грн. 67 коп..

Постановою Львівського апеляційного суду від 28.04.2022 року рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07.10.2021 року залишено без змін.

Судом також встановлено, що що рішенням Львівського окружного адміністративного суду №380/9412/21 від 19.10.2021 року задоволено позов ОСОБА_3 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, яким:

- визнано протиправним і скасовано розпорядження міського голови Рава-Pycької міської ради Львівського району Львівської області за №158-к «Про звільнення ОСОБА_3 » від 07 травня 2021 року;-поновлено ОСОБА_3 на посаді юрист, спеціаліст першої категорії у Рава-Руській міській раді Львівського району Львівської області з 08.05.2021 року;-зобов`язано Рава-Руську міську раду Львівського району Львівської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 середній заробіток час вимушеного прогулу з 08.05.2021 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року залишено без змін.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 серпня 2023, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2023 року у справі № 444/3023/22 за позовом Жовківської окружної прокуратури, що діє в інтересах держави в особі Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника ОСОБА_3 стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку зворотної вимоги (регресу) на користь Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (юридична адреса: м. Рава-Руська, вул. Я. Мудрого, будинок № 3 Львівського району Львівської області; ; р/р НОМЕР_2 , МФО 820172) матеріальну шкоду, завдану виплатою ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 67 608 (шістдесять сім тисяч шістсот вісім) грн. 26 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Львівської обласної прокуратури (юридична адреса: 79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19; отримувач: Львівська обласна прокуратура, , UA0000774 у ДКСУ у м. Київ) судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, що становить 1984 (одна тисяча девятсот вісімдесять чотири) гривні 80 копійок.

Тобто обидва позови є поданими прокурором з однакових підстав та з аналогічним предметом спору до одного і того ж відповідача, а саме міського голови м.Рава-Руська ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що у справі № 444/3023/22 ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2024 року відкрито касаційне провадження. Ухвала мотивована тим, що касаційна скарга у цій справі стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, установленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Наявність різної правозастосовної практики щодо вирішення подібних спорів при однакових фактичних і правових обставинах та при подібних правовідносинах може зумовити ухвалення протилежних за змістом судових рішень, що свідчить про необхідність зупинення провадження у цій справі до вирішення справи № 444/3023/22 Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 252 ч.1 п.10, 381 ч.2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Блонського Михайла Андрійовича на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 серпня 2023 року - до ухвалення Верховним Судом рішення у справі №444/3023/22.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 10 червня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк