Справа № 524/6019/24
Провадження № 2-з/524/26/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Предоляк О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просить відібрати малолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від її батька ОСОБА_2 , без позбавлення останнього батьківських прав та передати малолітню бабі - ОСОБА_1 .

Одночасно з пред`явленим позовом подано заявупро забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом:

- зобов?язати батька ОСОБА_2 надавати бабі ОСОБА_1 можливість необмеженого спілкування з внучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто за місцем знаходження дитини або ж за адресою: квартира АДРЕСА_1 , без участі сторонніх осіб в будь-який день тижня, в період, коли дитина вільна від навчального процесу, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території міста Кременчука.

- зобов?язати батька ОСОБА_2 надавати бабі ОСОБА_1 можливість необмеженого спілкування із внучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв?язку, в т.ч. відеозв?язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування.

???- заборонити батьку ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб вивозити за межі України малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішення по даній справі.

???- заборонити батьку ОСОБА_2 змінювати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішення по даній справі.

В обґрунтування заяви зазначає, що є матір?ю ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та бабою малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З червня 2017 року малолітня ОСОБА_3 проживала разом з матір?ю та бабою у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 , в якій для дитини виділена окрема кімната, де створені всі умови для її виховання та розвитку. У дитини склався сталий порядок проживання з матір?ю та бабою, вони були складом ії сім?ї. Однак, в квітні 2024 року після смерті матері, батько дитини забрав доньку за адресою свого проживання. Поведінка відповідача по відношенню до дитини є деструктивною, що негативно позначається на психоемоційному стані дитини, її вихованні, підготовці до дорослого життя. Всупереч рекомендаціям психолога, якого відвідувала дитина після смерті матері, відповідач різко повідомив їй про дану трагедію, звинувативши позивача в смерті матері. Крім того, заборонив дитині будь-яке спілкування з бабою, навіть за допомогою мессенджерів.

Відвідавши дитину в навчальному закладі, позивач від неї дізналась, що по відношенню до дитини батько здійснює фізичне та психологічне насильство, а саме: покарання дитини фізичним впливом, забороною спілкування з бабусею, тотальним контролем гаджетів дитини. Дитина повідомила, що не бажає проживати з батьком, та боїться його покарання, якщо той дізнається, що вона спілкувалась з бабусею. Крім того, позивачу стало відомо, що після закінчення навчального року відповідач має намір вивезти дитину до Франції. У випадку зміни батьком місця проживання дитини виконати рішення суду буде суттєво ускладненим, або ж взагалі не буде можливим.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Враховуючи доводи та обґрунтування позивача щодо необхідності забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_2 змінювати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішенням по даній справі підлягає задоволенню, як обґрунтована, а вид забезпечення позову в цій частині буде співмірним із позовними вимогами відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Зважаючи на предмет позовних вимог, саме такі заходи будуть доцільними і співмірними з позовними вимогами про відібрання малолітньої дитини.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надавати можливість необмеженого спілкування з онукою може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відібрання дитини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 року по справі № 754/7569/21 висловив такий висновок:

У спорах щодо повернення дітей, які незаконно утримуються в державі, відмінній від держави їх постійного проживання, урегульованих положеннями Гаазької Конвенції, можливе вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони дитині у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України. Саме в таких спорах забезпечення позову шляхом обмеження права на виїзд за межі України буде адекватним заходом з метою ефективного виконання судового рішення.

В інших спорах, що виникають, зокрема, між батьками щодо визначення місця проживання дитини, визначення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини та інших, які вирішуються за законодавством України без застосування Гаазької Конвенції, забезпечення позову шляхом обмеження права на виїзд за межі України не є можливим.

Позивач просить забезпечити позов заборонивши виїзд за межі України малолітньої дитини, проживання якої на території України ніким не оспорюється і не піддається сумніву, а її вирішення здійснюється на підставі законодавства України без застосування Гаазької Конвенції.

Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вивозити за межі України малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення розгляду даної справи по суті, не відповідає вимогам статті 150 ЦПК України.

За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 змінювати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ., рнокпп НОМЕР_1 .

Боржник ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 .

Суддя Олена Предоляк