Провадження № 2/734/484/24 Справа № 734/1199/24
06 червня 2024 року смт Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - Анохіна А.М.
при секретарі - Лазуренко А.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівського району Чернігівської області Кулініч Ірина Віталіївна про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав, -
Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просила:
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач на підставі рішення Козелецького районного суду від 10 лютого 2021 року, що набрало законної сили, набула в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право на частину права на земельну частку (пай) розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності колишнього КСП «Євминка», що розташоване в селі Євминка, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0156964.
На іншу частину вказаного права, , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0156964, позивач набула права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видано 2007 року, про що внесено зміни до сертифікату на право на земельну частку (пай) у графі про передачу права на земельну частку (пай).
Вказує, що на підставі технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) отримала державні акти на право власності на земельні ділянки 28 липня 2011 року.
Отже, на сформовану частину права згідно вказаного сертифікату серії ЧН 0156964 отримала правовстановлюючий документ, з присвоєним кадастровим номером на кожну земельну ділянку, з окремим кадастровим номером, як на цілу частину.
В подальшому, в зв`язку з зміною порядку та закону про формування технічних документацій із землеустрою, а також зміни законів про порядок передачі земельних ділянок у власність та видачі правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, відміною видачі державних актів на право власності на землю, набувши право на частину права на земельну частку (пай), в час, коли було відмінено видачу державних актів на право власності на земельні ділянки, оформила належне їй право, однак площа сформованих ділянок була зазначена як частка, хоча фактично новосформовані кадастрові номери ділянок частки складають як цілу частину.
Рішенням Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, до виявлення помилки щодо розміру, позивачу було передано у власність земельні ділянки:

- рілля площею 1,0476 га, кадастровий номер: :34:191:0004;

-сіножать площею 0,5320 га, кадастровий номер: :34:150:0003;

- пасовище площею 0,2690 га, кадастровий номер: :198:0005.

На підставі рішення сесії номер: 35-14/ VIII від 07.04.2023 державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівського району Чернігівської області Кулініч Інна Віталіївна, зареєструвала право власності за ОСОБА_1 .

Виявивши розбіжність щодо розміру частки та з метою уточнення розміру частки земельного паю, позивач звернулась з заявою до Остерської міської ради та Рішенням №72-19/ VIII від 10 листопада 2023 року прийнято рішення про «Скасування рішення Остерської міської ради від 07.04.2023 № 35-14/ VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) та надання їх безоплатно у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці ОСОБА_1 » у зв`язку з виявленими обставинами, а саме: щодо уточнення розміру частки земельного паю.

Однак, скасувати рішення державного реєстратора рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення сесії про скасування рішення про передачу власність не можливо, відновити становище, що існувало до порушення права, не інакше як звернутися до суду з позовною заявою.

З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги.

22 березня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Ухвалою суду від 27.03.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, до суду представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник Остерської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають.

Третя особа - державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівського району Чернігівської області Кулініч Ірина Віталіївна в підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлена належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставила.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 13 ЦПК України, 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 2. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 4. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 набула в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право на частину права на земельну частку (пай) розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності колишнього КСП «Євминка», що розташоване в селі Євминка на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0156964 та на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.02.2021.

На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0156964, позивач набула права власності на іншу частину вказаного права на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видано 2007 року, про що внесено зміни до сертифікату на право на земельну частку (пай) у графі про передачу права на земельну частку (пай).

На підставі технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) отримала державні акти на право власності на земельні ділянки 28 липня 2011 року.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що на сформовану частину права, згідно вказаного сертифікату серії ЧН 0156964, позивач отримала правовстановлюючий документ, з присвоєним кадастровим номером на кожну земельну ділянку, з окремим кадастровим номером, як на цілу частину.

Рішенням Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області № 35-14/ VIII від 07.04.2023 позивачу було передано у власність земельні ділянки:

- рілля площею 1,0476 га, кадастровий номер: :34:191:0004;

-сіножать площею 0,5320 га, кадастровий номер: :34:150:0003;

- пасовище площею 0,2690 га, кадастровий номер: :198:0005.

На підставі вищезазначеного рішення, державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівського району Чернігівської області Кулініч І.В., зареєструвала право власності за ОСОБА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав.

В подальшому, Остерською міською радою Чернігівського району Чернігівської області прийнято рішення №72-19/ VIII від 10.11.2023 про «Скасування рішення Остерської міської ради від 07.04.2023 № 35-14/ VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) та надання їх безоплатно у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці ОСОБА_1 » у зв`язку з виявленими обставинами, а саме: щодо уточнення розміру частки земельного паю.

Відповідно до п. 6 порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 за № 1051 в редакції від 20.10.2020 до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в містах Києві та Севастополі) належать:

1) внесення до Державного земельного кадастру:

геодезичної, картографічної основи та відомостей про них (змін до них), індексних кадастрових карт (планів) відповідних адміністративно-територіальних одиниць (змін до них), індексної кадастрової карти кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць (змін до неї) та відомостей про кадастрове зонування земель в межах території України (змін до них);

відомостей (змін до них) або надання відмови у їх внесенні про:

- землі в межах державного кордону, території адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах);

- обмеження у використанні земель;

- земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення, районів у мм. Києві і Севастополі, а також міст, селищ, сіл, розташованих у їх межах;

- інші об`єкти Державного земельного кадастру, розташовані за межами адміністративно-територіальних одиниць;

2) здійснення реєстрації:

заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

заяв про відкликання заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

заяв про державну реєстрацію земельної ділянки;

заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про межі частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту;

повідомлень про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою;

заяв про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру;

заяв про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру;

повідомлень про виявлення фізичною або юридичною особою помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;

заяв про надання відомостей з Державного земельного кадастру;

3) здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації;

4) формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення їх зберігання;

5) присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам;

6) проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства;

7) узагальнення відомостей щодо кількості та якості земель в межах державного кордону, територій адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

8) надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту, та відмови у їх наданні, витягів з Державного земельного кадастру про будь-яку земельну ділянку в межах державного кордону;

9) виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту;

10) оприлюднення за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на офіційному веб-сайті Держгеокадастру відомостей щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту;

11) надання та отримання інформації про об`єкти Державного земельного кадастру в порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами;

12) проведення стажування адміністраторів центрів надання адміністративних послуг та уповноважених посадових осіб виконавчих органів органів місцевого самоврядування та надання їм довідки про результати стажування.

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Разом з тим, з 16.01.2020 такий спосіб захисту як скасування запису про проведену державну реєстрацію права вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки статтю цього 26 Закону відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» викладено в новій редакції, згідно з якою виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19).

Скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Зокрема, згідно з пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесених записів про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5 (далі Порядок №3502/05), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12 грудня 2011 року №1429/20167№ № 3502/05, підставою для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили. Абзацом першим пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі Порядок № 1141) закріплено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 2 березня 2023 року у справі № 807/2915/14 (адміністративне провадження № К/9901/45915/18).

За загальними правилами доказування, визначеними ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівського району Чернігівської області Кулініч Ірина Віталіївна про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав - задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора Кулініч Інни Віталіївни про реєстрацію права власності індексний номер: 67666854 від 19.05.2023 року та скасувати запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,0476 га, кадастровий номер: :34:191:0004, за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , номер відомостей про речове право: 50327403, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220.

Скасувати рішення державного реєстратора Кулініч Інни Віталіївни про реєстрацію права власності індексний номер: 67847616 від 01.06.2023 року та скасувати запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,269 га, кадастровий номер: :34:198:0005, за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , номер відомостей про речове право: 50481127, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220.

Скасувати рішення державного реєстратора Кулініч Інни Віталіївни про реєстрацію права власності індексний номер: 67667152 від 19.05.2023 року та скасувати запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,532 га, кадастровий номер: :34:150:0003, за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , номер відомостей про речове право: 50327604, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Андрій АНОХІН