Провадження № 2/752/5610/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 жовтня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

12.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що у шлюбі з відповідачкою перебувають з 14.10.2016 року. Від шлюбу в позивача та відповідачки дітей немає. Підставою для розірвання шлюбу з відповідачкою є фактичне припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, основна причина розпаду сім`ї - у позивача та відповідачки виявилися різні погляди на життя, що заважало дійти консенсусу у дрібних побутових і складних життєвих ситуаціях, кожен з подружжя живе своїм життям.

Позивач стверджує, що він не має наміру зберегти шлюб, щодо поділу набутого під час шлюбу майна спір відсутній. Просив шлюб розірвати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гродовська О.П. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлений нею та позивачем позов просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про визнання позову ОСОБА_1 у повному обсязі, просила шлюб сторін у справі розірвати, розглянути справу за її відсутності.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 14.10.2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис № 2573 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, сумісне життя не склалося.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично припинила своє існування, сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально.

З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось.

Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам.

Відповідно до правил ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню відповідачкою відповідно до правил статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просив суд про відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 6, 23, 27, 76, 141, 259, 263 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 жовтня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2573 - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк