Справа № 199/5160/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначає, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться на утриманні матері.

Відповідно до довідки, виданої Комплексом шкіл Гути ім. Тадеуша Сендзимира від 12.06.2024 року, ОСОБА_3 в 2003/2024 навчальному році є ученицею другого класу Загальноосвітнього ліцею Гути ім. Тадеуша Сендзимира в Кракові ,де продовжує безоплатне навчання без отримання стипендії. Відповідач не надає матеріальної допомоги, необхідної для навчання дитини, у житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не бере, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на користь повнолітньої дитини, як продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання позову та до закінчення навчання, але не більше ніж 19.12.2028 року.

03 липня 2024 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

29 серпня 2024 через " представника відповідача надав відзив на позовну заяву в якому не погоджується із даним позовом зважаючи на наступне. Позивач вводить в оману суд, стверджуючи, що відповідач не приймав матеріальної участі в утриманні доньки дітей, адже він постійно надавав матеріальну допомогу дітям, що підтверджується квитанціями про переказ грошових коштів на карту ОСОБА_3 . Позивач як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів посилається на те, що відповідач є батьком дитини, яка у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а також на те, що останній може надавати таку допомогу у вигляді сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, проте жодного доказу цього суду не надає - як доказу того, що він потребує матеріальної допомоги, так і доказу того, що відповідач може надавати таку допомогу. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази обґрунтування потреб у з`язку з навчанням та необхідність матеріальної допомоги, а довідка з ліцею свідчить про те, що навчання здійснюється безкоштовно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 січня 2006 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Судом також встановлено, що згідно з довідкою, виданою Комплексом шкіл Гути ім. Тадеуша Сендзимира від 12.06.2024 року, ОСОБА_3 в 2003/2024 навчальному році є ученицею другого класу Загальноосвітнього ліцею Гути ім. Тадеуша Сендзимира в Кракові, де продовжує безоплатне навчання без отримання стипендії.

Стаття 182 Сімейного Кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Жодних доказів на підтвердження того, що позивач проживає разом із дочкою до суду не надано, а отже право для подачі позову щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у позивача відсутнє. Крім того, довідка з навчального закладу містить інформацію про навчання у навчальному році 2023/2024, що є завершеним станом на час звернення до суду, інформації щодо продовження навчання у навчальному закладі довідка не містить.

На підставі викладеного, та з урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

З огляду на результат вирішення справи суд вважає віднести судові витрати у вигляді судового збору за рахунок держави, понесення інших судових витрат сторонами суду не підтверджено.

Керуючись ст. 180-182, 199-200 Сімейного Кодексу України, ст. 263-265, 274-279 ЦІІК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,- відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко