Справа № 456/5620/24
Провадження № 2-з/456/35/2024
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 листопада 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мундяка Мирона Мироновича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мундяк М.М. звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 34/100 ідеальних частин цегляної нежитлової будівлі, а саме: приміщення від № 1 до № 6 включно, № 8, № 13, № 26, загальною площею 99,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову покликався на те, що позивач заявив позов про стягнення заборгованості за борговою розпискою. Після отримання позовної заяви відповідач ОСОБА_2 може відчужити належне йому на праві приватної власності майно для уникнення відповідальності по даній справі. Відчуження відповідачем свого нерухомого майна до вирішення справи по суті може спричинити труднощі або ж взагалі унеможливить виконання рішення суду. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення прав та законних інтересів позивача, а тому просить заяву задовольнити.

З урахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались, у зв`язку з чим фіксація судового засідання не здійснювалась відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівсьої області перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач просить про стягнення заборгованості за борговою розпискою, забезпеченням якої виступало 34/100 ідеальних частин цегляної нежитлової будівлі, а саме: приміщення від № 1 до № 6 включно, № 8, № 13, № 26, загальною площею 99,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року в справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вказана правова позиція відображена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

На підставі відомостей, викладених у позовній заяві, та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про наявність реального спору між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З матеріалів справи та заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за борговою розпискою в розмірі 80000 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 22.10.2024 становить 3302664,00 грн, забезпеченням якої виступало 34/100 ідеальних частин цегляної нежитлової будівлі, а саме: приміщення від № 1 до № 6 включно, № 8, № 13, № 26, загальною площею 99,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, між сторонами дійсно існує спір, представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення прав та законних інтересів позивача, а тому просить заяву задовольнити.

Відтак, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, а тому слід вжити заходів для забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та забезпечити позов шляхом накладення арешту на 34/100 ідеальних частин цегляної нежитлової будівлі, а саме: приміщення № 1 № 6, № 8, № 13, № 26, загальною площею 99,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення судом цивільної справи по суті, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист порушених прав позивача.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мундяка Мирона Мироновича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 34/100 ідеальних частин цегляної нежитлової будівлі, а саме: приміщення № 1 № 6, № 8, № 13, № 26, загальною площею 99,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали про забезпечення позову направити в Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для негайного виконання.

Примірник ухвал про забезпечення позову направити для відома ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскарження до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.В.Гула