Справа № 346/5294/24
Провадження № 2-о/346/344/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Коршівська сільська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

у с т а н о в и в :

27.09.2024р. ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 видане 15 березня 1988 року на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 . Також просив встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ліски, Коломийського району, Івано-Франківської області є сином ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 . Маючи намір оформити спадщину, заявник звернувся до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно. Проте, у видачі свідоцтва йому було відмолено через наявність розбіжності в анкетних даних між документами, а саме в свідоцтві про смерть спадкодавця його по батькові зазначено « ОСОБА_4 », у свідоцтві про народження заявника в графі «батько» вказано « ОСОБА_3 », а в правовстановлюючому документі на спадкове майно свідоцтві про право власності на житловий будинок власником зазначено « ОСОБА_3 ». Вказані відмінності в написанні по батькові в різних документах не дали змоги підтвердити належність спадкового майна спадкодавцю та родинні відносини між спадкодавцем і спадкоємцем, як батьком та сином. В результаті дані обставини перешкодили ОСОБА_1 реалізувати свої спадкові права та набути у власність майно після смерті його батька. Таким чином, заявник просив суд встановити факти, які мають для нього юридичне значення.

Ухвалою суду від 03.10.2024р. у справі було відкрито провадження та витребувано з Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Повний витяг з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримав на підставах, зазначених в заяві та просив суд їх задовольнити. Пояснив, що в свідоцтві про право власності на будинок по батькові його батька вказано « ОСОБА_5 », а в паспорті громадянина України батька, його по батькові зазначено « ОСОБА_4 ». В свідоцтві про народження заявника по батькові його батька зазначено також « ОСОБА_5 » і дані розбіжності перешкоджають йому оформити спадщину після смерті батька ОСОБА_3 . Також додав, що особисто свого діда він не знав, яким було вірне його ім.я, заявнику не відомо. В побуті до його батька ввічливо зверталися хтось « ОСОБА_4 », а хтось « ОСОБА_5 ».

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їхньої відсутності не подавали. Про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Підгайчики, Коломийського району Івано-Франківської області.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №118.

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8, який був наданий Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що 15 березня 1952 року Виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області був складений актовий запис №11 про народження ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 . У графі «мати» зазначено « ОСОБА_6 ». У графі «батько» зазначено лише ім`я « ОСОБА_5 » та зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме відомості про батька зазначені за вказівкою матері.

Зі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконкомом Коломийської районної ради 15.03.1988 року вбачається, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності ОСОБА_3 . Свідоцтво видано на підставі рішення Коломийської районної ради народних депутатів від 14.10.1987 року.

У виписці з інвентаризаційних матеріалів, яка видана Коломийським МБТІ 28.05.2024р. № 80377 вказано, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. в Коломийському бюро технічної інвентаризації право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 92. Підстава набуття права власності свідоцтво про право власності, яке видано 15.03.1988 року Виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення №220 від 14.10.1987р. Форма власності приватна, частка 1/1.

З військового квитка НОМЕР_3 , виданого 21.10.1972 року вбачається, що він виданий Коломийським міським воєнним комісаріатом Івано-Франківської області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В довідці, виданій Коршівською сільською радою 26.09.2024р. № 1518/02-25 у зв`язку з видачею свідоцтв про право на спадщину за законом вказано, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Тип двору робітничий. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 - голова господарства, ОСОБА_7 дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 син, ОСОБА_2 дочка. На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 та на момент смерті в даному будинку разом з ним був зареєстрований та проживав його син ОСОБА_1 . Заповіт від імені померлого ОСОБА_3 у виконкомі Коршівської сільської ради не посвідчувався.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Ліски, Коломийського району, Івано-Франківської області. В графі батьки зазначено: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_7 . Актовий запис про народження №11, складений 17 липня 1973 року.

Як вбачається зі змісту постанови державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., 25 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Коломийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Перевіривши надані спадкоємцем документи, нотаріус у своїй поставі вказав, що в них наявні розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено « ОСОБА_3 », у свідоцтві про народження спадкоємця в графі «батько» зазначено « ОСОБА_3 », у правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на житловий будинок зазначено « ОСОБА_3 ». Встановивши вказані відмінності між документами, ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Отже, судом встановлено невідповідність написання по батькові спадкодавця ОСОБА_3 в правовстановлюючому документі на будинок, а саме свідоцтвіпро право власності на житловий будинок, і в свідоцтві про народження заявника порівняно з записом у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 і свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 спадкодавця. Вказана невідповідність перешкоджає заявнику (спадкоємцю) в оформленні спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 .

З огляду на дані обставини, права заявника підлягають захисту в судовому порядку згідно положень глави 6 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відтак, дослідивши зібрані у справі документи та порівнявши між собою відомості, які в них зазначені, суд вважає доведеним приналежність Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Виконкомом Коломийської районної ради 15.03.1988 року самеОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , оскільки анкетні дані щодо прізвища, імені та по батькові власника в ньому являються фактично тотожними з анкетними даними, які вказані в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 і свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд також розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст.. 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що після смерті батька заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з розбіжностями в написанні по батькові спадкодавця в свідоцтвах про народження заявника та про смерть спадкодавця, і не доведення родинних зв`язків заявника із спадкодавцем. Так, в свідоцтві про народження заявника в графі «батько» зазначено ОСОБА_3 , що відмінно від анкетних даних спадкодавця, ОСОБА_3 .

З досліджених доказів, а саме з довідки Коршівської сільської ради від 26.09.2024р. № 1518/02-25 вбачається, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_3 та проживав з ним разом на момент відкриття спадщини.

А з військового квитка НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виданого 21.10.1972 року, тобто до народження заявника, який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 вбачається, що по батькові зазначено саме як ОСОБА_4 .

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зібрані та представлені в справі докази в достатній мірі підтверджують родинні відносини між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як сином та батьком.

Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні відомостей, суд вважає наявні дані належними та достатніми доказами для встановлення фактів, про які просить ОСОБА_1 як такі, що матимуть для заявника юридичне значення.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 293, 294, 315 319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документу свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконкомом Коломийської районної ради 15.03.1988 року на жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , як сином та батьком.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Третьякова І. В.