Справа № 930/2109/24
№2/930/794/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Загребельному О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Примакової Валентини Валентинівни до Райгородської сільської ради про визнання права на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Після їх смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,50 га., а саме: 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,25 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: село Червоне Гайсинського (колишнього Немирівського) району, Вінницької області передані ОСОБА_4 у приватну власність рішенням 14 сесії 21 скликання Мельниківської сільської ради; частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під АДРЕСА_1 на яку мала право мати позивача , але за життя не оформила на своє ім`я правовстановлюючі документи на майно; частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під АДРЕСА_1 , на яку мав право ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємицею якого була його дружина- ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав).

Позивач, ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом на вище зазначений житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами та на дві земельні ділянки після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У позивача ОСОБА_1 виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а тому 28 травня 2024 року він звернувся до державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після своєї смерті матері, ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,50 га. а саме: 0,25га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,25 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під АДРЕСА_1 на яку мала право мати позивача та частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_2 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємицею якого була його дружина- ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав).

28 травня 2024 року державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П., винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 510/02-31.

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є та обставина, що при огляді наданих документів було виявлено, що на вищевказаний житловий будинок відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок (частки будинку); невизначена частка спадкодавця на вищевказаний житловий будинок (частки будинку); а також відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок (частки будинку), також неможливо встановити які частки житлового будинку належали членам колгоспного двору, адже будинок відноситься до суспільної групи колгоспників. Щодо вищевказаної земельної ділянки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку, а також відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку, а тому свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно не можуть бути видані.

За викладених обставин позивач був змушений звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті своїх батьків.

Ухвалою суду від 23.08.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Примакової Валентини Валентинівни до Райгородської сільської ради про визнання права на майно в порядку спадкування.

У прохальній частині позову позивач просив витребувати у державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П., копію спадкової справи ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що було задоволено судом.

30.09.2024 від представника відповідача Райгородської сільської ради Менюк І.І. надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача та повне визнання позову.

01.10.2024 року та 05.11.2024 року представником позивача адвокатом Примаковою В.В. були подані заяви про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 - батько позивача, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 - мати позивача.

Після їх смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,50 га., а саме: 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,25 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 передані ОСОБА_4 у приватну власність рішенням 14 сесії 21 скликання Мельниківської сільської ради; частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під АДРЕСА_1 на яку мала право мати позивача , але за життя не оформила на своє ім`я правовстановлюючі документи на майно; частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під АДРЕСА_1 , на яку мав право ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємицею якого була його дружина- ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав).

Відповідно до технічного паспорта житловий будинок - А, має загальну площу 62,3кв.м., житловою 49,2 кв.м., допоміжна 13,1кв.м., з господарчими будівлями: літня кухня - Б, погріб - Б/під, сарай - б, сарай - В, вбиральня - У, огорожа - №1-2, колодязь (1/2) - №3. Житловий будинок відноситься до суспільної групи колгоспників .

Відповідно до довідки № 621 від 20.12.2023року, по даним архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013р., на житловий будинок з господарчими будівлями, який розташований у АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - право власності не зареєстровано.

За життя батько позивача ОСОБА_2 зробив заповітне розпорядження від 23.03.2002 року зареєстроване в реєстрі №34, відповідно до якого заповів належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в селі Червоне Немирівського району Вінницької області, а також іншу власність в якій би формі вона не була б і з чого б вона не складалася і взагалі все те, на що він за законом матиме право своєму синові ОСОБА_1 , позивачу по справі.

За життя матір позивача ОСОБА_3 здійснила заповітне розпорядження від 14.10.2009 року зареєстроване в реєстрі №51, відповідно до якого заповіла належне їй на праві особистої власності частину житлового будинку з господарськими будівлями, земельну ділянку (пай), присадибну ділянку, майновий пай, грошові заощадження, все майно, а також іншу власність в якій би формі вона не була і з чого б вона не складалася і взагалі все те на що вона за законом матиме право своєму синові ОСОБА_1 , позивачу по справі.

Відповідно до витребуваної спадкової справи №178/2022 встановлено, що інших спадкоємців на спадкове майно не має.

Відносно житлового будинку та земельної ділянки позивачу видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05. 2024 року.

Причиною відмови у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, є відсутність документів, які б посвідчували право власності за спадкодавцем на земельну ділянку та житловий будинок.

Так, за правилами ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно дост.1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику усправах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлих, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки позивач підтримує їх, відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1235, 1261, 1268-1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 23, 223, 258-259, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Примакової Валентини Валентинівни до Райгородської сільської ради про визнання права на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок загальною площею 62,3кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., допоміжною 13,1кв.м., з господарчими будівлями та спорудами , а саме: літню кухню - Б, погріб - Б/під, сарай - б, сарай - В, вбиральню - У, огорожу - №1-2, колодязь (1/2) - №3, що розташований по АДРЕСА_1 на який мали право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко