ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1943/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: визнання права власності на земельну ділянку
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., ОСОБА_5,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рисенко Володимира Миколайовича про відвід судді колегії суддів: ОСОБА_5 від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рисенка Володимира Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 12 березня 2024 року, по справі № 953/24556/19 , за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12 березня 2024 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Статівки Олександра Євгеновича про призначення судово земельно - технічної експертизи задоволено, призначено по справі судово земельну - технічну експертизу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 01 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рисенко Володимир Миколайович подав апеляційну скаргу безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 19 червня 2024 року

10 червня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Рисенко В.М. надішла заява про відвід судді колегії суддів ОСОБА_5

В обґрунтування заяви зазначено, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 є членом Громадської організації «Харківський антикорупційний центр», відповідно до Статуту якої головною метою діяльності є створення умов для протидії поширенню корупційних явищ у суспільстві та активізації інститутів громадянського суспільства для боротьби із проявами корупції.

В результаті одного з розслідувань було встановлено наявність громадянства країни-агресора, російської федерації, у заступника голови Харківської обласної ради ОСОБА_6..

Вищевикладені обставини викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді ОСОБА_5 при розгляді даної справи, з урахуванням наступного.

Вказує, що колишній заступник голови Харківської обласної ради ОСОБА_6 є сином судді Харківського апеляційного суду Мальованого Ю.М .

Внаслідок публікації громадської організації, які призвели до звільнення його сина з посади заступника голови Харківської обласної ради, у судді ОСОБА_5 могло сформуватися упереджене ставлення до ГО «Харківський антикорупційний центр» та особисто ОСОБА_4 .

Зазначає, що 08.06.2024 року ГО «Харківський антикорупційний центр» було проведено розслідування, яке окрім факту придбання ОСОБА_6 коштовного автомобіля під час повномасштабної війни, також звернуло уваги не невідповідності в деклараціях як ОСОБА_6 так і безпосередньо судді ОСОБА_5 .

Вважає, що публікація ГО «Харківський антикорупційний центр» безпосередньо про суддю ОСОБА_5 також могла сформувати у судді - члена колегії, яка розглядає дану справу, упереджене ставлення до ГО «Харківський антикорупційний центр» та особисто до мене, представника відповідача та члена ГО «Харківський антикорупційний центр».

11 червня 2024 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Статівка О.Є. надійшла заява про залишення без задоволення заяви представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Рисенко В.М. про відвід судді.

На підтвердження заяви зазначено, що вказана заява не обґрунтована, безпідставна та взагалі невмотивована заява представника ОСОБА_1 адвоката Рисенко В.М. про відвід судді ОСОБА_5 з надуманими та штучно створеними підставами для відводу судді свідчить виключно про зловживання представником відповідача вказаним правом на подання відводу судді, оскільки заява подана лише з метою затягування розгляду справи, що вчиняється адвокатом Рисенко В.М. не вперше.

Вказує, що заява не містить підстав, визначених ЦПК України для відводу судді, та подана з пропуском строку на подання відповідної заяви про відвід судді, у зв`язку з чим повинна бути залишена без задоволення.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року передбачає,що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

При вирішенні справи «Білухапроти України»(заява№ 33949/02,.) Європейський суд з прав людини у пункті 52 свого рішення від 9 листопада 2006 р щодо об`єктивного критерію зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Заява про відвід не містить доводів, які свідчать про упередженість судді ОСОБА_5 чи його необ`єктивність, залежність від сторін у справі чи органів влади, або про його не спроможність розглянути справи згідно з законом, а зазначені у заяві підстави самі по собі за змістом вказаних норм цивільного процесуального права та наведеної вище практики міжнародного суду не можуть бути підставами для відводу.

Наведене свідчить, що доводи заяви є необґрунтованими припущеннями, на яких відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування в суді не може ґрунтуватися.

Викладені у заяві про відвід сумніви стосовно неупередженості чи будь-які інші сумніви у здатності судді об`єктивно розглянути апеляційну скаргу не доведені, не спростовують презумпцію що свідчить про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рисенко Володимира Миколайовича про відвід судді колегії суддів: ОСОБА_5 - визнати необґрунтованою.

Питання про відвід судді колегії суддів ОСОБА_5 передати на розгляд іншому складу суду, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

ОСОБА_5.