РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Шаренко С.Л.,
за участю секретаря судових засідань - Реуцької Н.В.,
представника позивача - адвоката Борисової І.М.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Череватенко Ольга Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
28.12.2023 позивач ОСОБА_3 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить суд визначити їй додатковий строк 3 (три) місяці для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_5 . Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є вона, ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_1 .
Позивачка також зазначила, що її мати мала тяжке захворювання - Са печінкового кута ободової кишки. Вона приймала активу участь у її лікуванні та допомагала їй, як фізично, так і матеріально.
24 лютого 2022 року почались бойові дії та сильні бомбардування м. Харкова та області. Позивач разом з своїм неповнолітнім сином 2008 року народження та мамою виїхали у м. Кременчук Полтавської області, де знаходилися до серпня 2022 року.
Однак, у зв`язку з тим, що її син- ОСОБА_6 має діагноз- епілепсія, астеночневротичний синдром - дитині протипоказані буді які стреси та психоемоційні навантаження, окрім того, син потребував серйозного медичного обстеження та лікування, направлення на яке нам було видано ще у грудні 2021 року, та яке ми не встигли пройти у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення, тому заради життя та здоров`я дитини, з маминого благословення 16.08.2022 року я разом з сином виїхала з України до Польщі, а 18.08.2022 року ми вже знаходилася у пункті прийому біженців Королівства Нідерланди.
У Королівстві Нідерланди вона перебуває разом з сином по сьогоднішній день. Після смерті мами, позивач не змогла приїхати до України, тому, що її син відвідує муніципальну школу та за навчання сплачує муніципалітет міста, тому пропускати школу категорично заборонено, у разі невідвідування школи, до дому приходить поліція, також за законами Королівства Нідерланди -у разі залишення дитини, яка не досягла 18 років одної вдома - настає кримінальна відповідальність. Маючи важке захворювання, син постійно приймає протисудомні ліки та оскільки напад може трапитися будь-якої миті, я не залишаю сина без стороннього нагляду. Таким чином, попри моє велике бажання приїхати на похорон матері, я фізично не змогла.
Лише 10.07.2023 року, коли у школі сина були літні канікули, позивач змогла приїхати в Україну. Також позивач зазначає, що їй було відомо про те, що з 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, пунктом З постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Тому вона вважала, що зможе своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Але коли приїхала до України, і звернулася разом зі своїм батьком до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Череватенко О. М., подавши їй заяву про прийняття спадщини, нотаріус заяву прийняла та пояснила, що необхідно чекати ще чотири місяця. При цьому, позивач зазначає, що ані її батько, ані її сестра на той час не заперечували проти того, щоб вона прийняла спадщину. Але, згодом їх позиція змінилася та від нотаріуса я дізналася, що вищевказана норма закону вже відмінена та строк для подачі заяви про прийняття спадщини вже сплинув.
01.12.2023 року представник позивача отримав від Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Череватенко О.М. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з закінченням строку для прийняття спадщини.
Разом з тим, оскільки відповідачі по справі батько позивачки, був зареєстрований разом з померлою ОСОБА_5 , а другий відповідач, її рідна сестра подала заяву про прийняття спадщини - вони вважаються такими, що прийняли спадщину.
Спадкове майно, згідно довідки КП « Харківське міське БТІ» складається з приватизованої квартири АДРЕСА_1 . Оскільки у приватизації квартири приймала участь я, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - доля ОСОБА_5 складала 1/4 частину квартири.
Таким чином, позивач зазначає, що з урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, перебуванням її в іншій країні, хвороби сина та змін у законодавстві - у неї виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, а тому вона просить суд задовольнити позовні вимоги та надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.
14.02.2024 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що з позовними вимогами позивача не погоджується та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з тих підстав, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже Позивач повинна була звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини до 07 серпня 2024 року, проте звернулася з пропуском строку 01 грудня 2023 року, тобто майже через рік після смерті матері.
Позивач, як на перешкоди для подання заяви зазначає, що вона виїхала до Королівства Нідерландів та не могла приїхати через навчання її сина в муніципальній школі. Однак, позивач не була позбавлена можливості надіслати заяву шляхом поштового зв`язку навіть без нотаріального завірення підпису, але у встановлений законом строк даної дії не вчинила, а тому не вбачаються будь-які об`єктивні перешкоди, які вказує позивач в направленні заяви поштою. До того ж, її сестра перебуваючи в таких же умовах (переїхала до Польщі), але через консульство подала заяву про прийняття спадщини. Таким чином, відсутні будь-які об`єктивні обставини пропуску строку у Позивача.
Крім того, позивач зазначає, що вона була обізнана зі змінами в законодавстві щодо строків на прийняття спадщини (підзаконним актом), а отже цікавилась нормами закону та мала б знати, про можливість надсилання заяви поштою.
Діючим законодавством для громадян України, які перебувають за кордоном, встановлений спеціальний порядок подання заяви про прийняття спадщини, який передбачає кілька альтернативних варіантів оформлення та подання вказаної заяви.
Так, спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України, встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України».
Таким чином, позивачу не було необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини, а отже жодних об`єктивних перешкод у зверненні з заявою про прийняття спадщини у Позивача не існувало.
Також, відповідач зазначає, що позивач вказує, що її син - ОСОБА_6 має діагноз - епілепсія, астеночневротичний синдром, та потребував серйозного медичного обстеження та лікування, направлення на яке було видано ще у грудні 2021 року, однак як доказ вказаного надає єдиний Консультативний висновок спеціаліста, що не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки він не містить всіх обов`язкових реквізитів, не містить печатки закладу, а лише лікаря-консультанта. Крім того, висновок датується 2021 роком, а Зимогляд ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто більше ніж через рік до оспорюваних подій.
Позивач не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження діагнозу дитини за 2023 рік, жодного звіту про лікування, жодних обстежень, жодних підтверджень, що ОСОБА_8 перебуває на обліку у невролога. Наданий Консультативний висновок спеціаліста не містить обов`язкових реквізитів (печатки закладу охорони здоров`я), містить виправлення, а отже не є доказом в даній справі.
Також, позивач зазначає, що мама перебувала у безпорадному стані та вона займалася її лікуванням.
Однак, жодного доказу на підтвердження вказаних обставин не надала. Натомість відповідач зазначає, що його дружина - Зимогляд ОСОБА_9 , була повністю самостійною і ходячою, стороннього догляду не потребувала. Своє лікування оплачувала самостійно. Після від`їзду ОСОБА_10 , дружина поїхала в м. Свалява, Закарпатської області.
Позивач не надала жодних доказів, що вона утримувала свою матір. Коли позивач виїхала до ОСОБА_11 ні разу не дзвонила своєму батькові ОСОБА_1 , а навпаки він сам телефонував їй, щоб поставити матері пам`ятник.
Крім того, відповідач зазначив, що посилання позивачки на пункт 3 Постанови КМУ № 469 від 09 травня 2023 року на час оформлення спадкових прав вже не діяла, оскільки була виключена.
03.05.2024 від представника відповідача адвоката Лопатюк Ю.Л. до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких адвокат зазначила, що діагноз дитини позивачки, на який вона посилається я к на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, з одноразового візиту до лікаря невропатолога, без проведення обов`язкової енцефалограми, відсутність подальших аналізів, обстежень, госпіталізації з 2021 року свідчить, про не підтвердження діагнозу. А отже, підстава на яку необґрунтовано посилається Позивач не заслуговує на увагу, і не є тією об`єктивною причиною на яку вказує численна судова практика. Також, адвокат звертала увагу на те, що Позивач приїжджала до України в липні 2023 року, але також не звернулась до нотаріуса.
Таким чином, адвокат зазначила, що жодними доказами Позивач не підтвердила об`єктивну неспроможність вчасно звернутись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, у зв`язку з чим, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, довірила представляти свої інтереси адвокату Борисовій І.М.
Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Борисова І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лопатюк Ю.Л. в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.
Третя особа ХМНО ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилась, причину не явки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 8).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71503802, виданої 16.02.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Череватенко О.М. заповіти/спадкові договори від імені ОСОБА_5 відсутні (а.с. 13).
Спадкоємцями першої черги після її смерті є: чоловік - ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , що не заперечується сторонами у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 заведена 16.02.2023 ррку за № 20/2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Череватенко О.М. за заявою про прийняття спадщини чоловіка спадкодавця, ОСОБА_1 . Також, у матеріалах спадкової справи міститься заява про прийняття спадщини доньки спадкодавця, ОСОБА_4 , що подана в межах шестимісячного терміну на прийняття спадщини.
Спадкоємець ОСОБА_13 з заявою про прийняття спадщини звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Череватенко О.М. 01.12.2023.На час відкриття спадщини, вона тимчасово проживала закордоном, місце реєстрації в Україні зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином нотаріус прийшла до висновку, що строк для подачі заяви при прийняття спадщини вже сплив, а тому постановою від 01.12.2023 № 210/02-31 відмовила ОСОБА_13 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті, ОСОБА_5 (а.с. 13).
Позивач ОСОБА_13 вважаючи, що вона мала об`єктивні та істотні труднощі для своєчасно подачі заяви про прийняття спадщини, звернулась до суду з позовом про надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України.
Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3ст.1272 ЦК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.
Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».
З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».
Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.
Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок.
Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).
Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).
Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 01.12.2023 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті свої матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
Більш того, 19 червня 2023 року, набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.
В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилалась на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважала, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Також позивачка зазначала, що виїхавши до Королівства Нідерландів як біженка, вимушена була адаптуватися до нових умов, організувати умови проживання для себе та хворого сина.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.
При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні.
Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.
Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.
У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений ОСОБА_3 строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, відповідно до постанови нотаріуса вбачається, що вона завжди була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2 . Після початку військової агресії російської федерації проти України виїхала до м. Кременчук Полтавської області, разом зі своєю матір`ю де вони мешкали разом до 16.08.2022 року, що не заперечується відповідачами.
Так, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.
З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 , наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяця, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили.
Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Керуючись ст. ст. 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст., ст. 1221, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Череватенко Ольга Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.
Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 05.06.2024.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована: АДРЕСА_2 );

Відповідачі:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 );

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ).

Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Череватенко Ольга Миколаївна (61202, м. Харків, вул. Людвіга Свободи, буд. 35).

Суддя С.Л. Шаренко