Провадження № 2/557/359/2024
Справа № 570/3171/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Тишкуна П.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

1. Суть спору.

ТзОВ « ФК «Еліт Фінанс»» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача його на користь заборгованості за кредитним договором від 08.01.2020 року у розмірі 82030,42 грн. та судові витрати, які складаються із сплаченого позивачем судового збору та понесених витрат на правову допомогу в розмірі 7100 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 08 січня 2020 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про надання кредиту 500825933, відповідно до умов якої банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 62163,56 грн., строк кредиту 36 місяців, мета на споживчі потреби, відсоткова ставка 23,00% річних. Договір укладено в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

Позивач вказує, що банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Станом на 20 грудня 2021 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 82030,42 грн. і складається з : 58341,74 грн. заборгованість з тіла кредиту та 23688,68 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості.

20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 08.01.2020 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 82030,42 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн та 7100,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

28.10.2024 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому посилаючись на безпідставність позовних вимог просив у задоволенні позову відмовити. Свою позицію обгрунтував тим, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження викладених ним обставин щодо перерахування грошових коштів за кредитним договором від 08.01.2020 року на картковий рахунок саме позичальника ОСОБА_1 . Стверджує, що ніколи не використовував електронний підпис, а відтак не міг укласти кредитний договір відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Просить врахувати і те, що позивач зазначаючи, що йому було надано кредит у розмірі 62163,56 грн., у розрахунку вказав що тіло кредиту складає 58341,74 грн., що, на його думку, свідчить про недостовірність інформації щодо наданого йому кредиту. Просить за таких обставин у задоволенні позову відмовити повністю.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду від 27.06.2024 року справу передано за підсудністю до Гощанського районного суду.

Ухвалою Гощанського районного суду від 12.08.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою 18.09.2024 року судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні відомості про ознайомлення щодо часу та місця розгляду справи.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін.

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»» в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. У поданому до суду відзиві на позов, просив проводити розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст.13 ЦПК України).

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Як вбачається зі змісту оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500825933 від 08.01.2020, яка була сформована в електронному вигляді, ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Для повернення заборгованості за угодою відповідач запропонував використати рахунок № НОМЕР_1 . Також в оферті ОСОБА_1 просив надати кредит на повернення заборгованості за кредитним договором № 501126226 від 26.03.2019 року, розмір 62163,56 грн, спосіб видачі- переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк». При цьому останній беззаперечно підтвердив, що перед укладенням угоди ознайомлений, в тому числі у письмовій формі із всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту. Просив у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною угоди, визначити детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів та його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Строк для акцепту банку визначено терміном 30 робочих днів з моменту отримання банком оферти. Угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладення угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до угоди та договору. В оферті визначено, що Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку. Підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ОСОБА_1 всієї інформації про умови кредитування та про те,що акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500825933 від 08.01.2020 року він отримав у дату складання цієї оферти.

Додатком №1 до Угоди про надання кредиту № 500825933від 08.01.2020 є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з врахуванням вартості всіх супутніх послуг. У ньому міститься власноручний підпис ОСОБА_1 та графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та їх розміри на кожен місяць.

Також до матеріалів позову долучено Паспорт споживчого кредиту, в якому ОСОБА_1 своїм власноручним підписом підтвердив факт ознайомлення 08.01.2020 із основними умовами кредитування, у тому числі з тим, що сума кредитного ліміту складає 62163,56 грн, процентна ставка 23,00% річних, загальні втрати за кредитом 24464,37 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на весь строк кредитування 86627,93 грн, реальна річна процентна ставка - 23,00 %.

20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 4, на підставі якого, виходячи з Додатку 1-1 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021, відбулося відступлення прав вимоги від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», у тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 500825933 від 08.01.2020 року. Тобто ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за вказаним кредитним договором, заперечень з приводу чого від сторони відповідача не надходило.

Судом встановлено, що АТ "Альфа-Банк" змінило назву на АТ "Сенс Банк". При цьому код ЄДРПОУ юридичної особи (23494714) залишився незмінним.

На підтвердження позовних вимог позивач долучив до позовної заяви виписки АТ «Сенс Банк» по особовим рахункам з 08.01.2020 року по 20.12.2021, з яких встановлено, що 09.01.2020 року на рахунок № НОМЕР_1 , який вказаний ОСОБА_1 у оферті, перераховано 62163,56 грн. Також вказані виписки відображають дані, яким чином закривав кредит АТ «Альфа-Банк» після продажу його ТОВ "ФК «Еліт -Фінанс».

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитом, станом на 20.12.2021 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 82030,42 грн., яка складається з: 58341,74 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23688,68 грн - заборгованість за відсотками. При цьому суд звертає увагу на те, що у вказаному розрахунку заборгованості визначені розміри помісячних сум, належних до сплати за тілом кредиту та за відсотками, а а також відображено сплачені відповідачем кошти у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків ( 08.01.2020 погашено 112,04 тіло кредиту, 1191,47 грн. відсотки; 09.02.2020 погашено 2500,00 тіло кредиту; 09.03.2020 погашено 1209,78 грн. тіло кредиту, 1153,77 грн. відсотки). Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості чи будь-якого контррозрахунку.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного/неналежного виконання умов кредитного договору позики та підставності для такого виконання.

4. Оцінка суду.

Вивчивши зміст письмових заяв по суті спору, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості ( ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що 08.01.2020 відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом формування оферти та її акцептування в електронній формі була укладена угода про надання кредиту № 500825933, що має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаного сторонами, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.

На підставі укладеної угоди АТ "Альфа-Банк" 09.01.2020 надало відповідачу кредитні кошти на загальну суму 62163,56 грн, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 на погашення заборгованості за кредитним договором № 501126226 від 26.03.2019, що підтверджується відповідною випискою по особовим рахункам.

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц.

Тобто факт перерахування кредитних коштів АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 з метою погашення кредитної заборгованості останнього за договором від 26.03.2019 на вказаний ним рахунок знайшов своє підтвердження під час розгляду даної справи. Натомість доказів протилежного стороною відповідача не надано. При цьому твердження про те, що грошові кошти не бути безпосередньо надані останньому не заслуговують на увагу, оскільки такі були переховані за його проханням на погашення іншого наявного у нього кредитного зобов`язання. Крім того суд звертає увагу на те, що угоду було укладено саме 08.01.2020, а кошти за її умовами були перераховані тільки 09.01.2020, що спростовує твердження відповідача про те, що позивач не надав доказів надання кредитних коштів йому саме 08.01.2020.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору від 08.01.2020. Проте таких, за твердженнями позивача, не дотримався відповідач, тому в нього перед першим виникла заборгованість в розмірі 8203042 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 58341,74 грн та заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 23688,68 грн.

20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 4, згідно із умовами якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право грошової вимоги утому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №500825933. Сторона відповідача не заперечувала перехід прав вимоги за вказаним договором факторингу, натомість її заперечення проти позовних вимог зводилися до того, що позивачем не доведено укладення ним договору та отримання ним за цим договором 08.01.2020 коштів від АТ «Альфа-Банк».

Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно із ч. 2 ст. 516 ЦК України, наслідком неповідомлення боржника про проведену заміну кредитора у зобов`язанні є лише те, що боржник може виконати свої зобов`язання первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним.

Отже, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Тобто неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Про що, в тому числі, вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15.

Як встановлено з матеріалів справи, на день відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 500825933 становила 82030,42 грн., яка складається з: 58341,74 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23688,68 грн - заборгованість за відсотками. Тобто після отримання права вимоги до відповідача, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості останнього за угодою про надання кредиту, як і не нараховувало процентів, а пред`явило вимогу на ту суму, яка була передана первісним кредитором.

З виписок по рахунках також можна прослідкувати, яким чином відбувалося згортання активу по кредитному договору № 500825933 від 08.01.2020, у зв`язку з продажем такого договору на підставі договору факторингу № 4 від 20.12.2021. Жодних проплат ОСОБА_1 за угодою № 500825933 не здійснювалося, доказів протилежного останній не надав.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач має перед позивачем не виконані зобов`язання за угодою №500825933 від 08.01.2020.

Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що боржник отримавши на його користь кредитні кошти, не повернув їх, як і не сплатив відсотки за користування ними, чим належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього наявна заборгованість у розмірі 82030,42 грн, складові якої описані вище. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості він суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити.

5. Розподіл судових витрат.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то,з урахуванням п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн сплаченого судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №2886 від 06.06.2024.

В обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу позивач долучив до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги адвоката від 05.10.2023, акт приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024.

У акті приймання-передачі наданих послуг описано види послуг, час, витрачений на їх надання.

Водночас, на думку суду, виокремлення адвокатом «правовий аналіз наявних документів…» як самостійний вид адвокатських послуг є необґрунтованими та охоплюється діями адвоката із «підготовка позовної заяви…», а тому визначення оплати за цю послугу є неспівмірною із фактично наданим обсягом юридичної допомоги.

Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію ВС від 01.09.2020 р. у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі №824/20/23 висловив правову позицію, що зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні.

Крім того, послуги надані адвокатом є типовими для позивача, оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем, в сумі 4000,00 грн., що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості. В решті вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»» заборгованість за кредитним договором від 08.01.2020 року у розмірі 82030 (вісімдесят дві тисячі тридцять) гривень 42 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»» сплаченийсудовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. та 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , місцезнаходження юридичної особи: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська,2.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Тишкун П.В.