Справа №461/76/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Штогрина В.-Н.Л.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» (адреса: 50106, м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 28; код ЄДРПОУ: 30299519) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до прохальної частини позовної заяви просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-виробнича фірма Ремтехгаз 126 504 грн. майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати.

Позовні вимоги мотивує наступним. 09.05.2023 року відбулася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.06.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб MERCEDES-BENZ E 350 д.н.з. НОМЕР_2 , який був під керуванням ОСОБА_3 та зазнав пошкодження внаслідок зіткнення у зв`язку з порушення відповідачем ПДР, належить Товариству з обмеженою відповідальністю Інженерно-виробнича фірма Ремтехгаз. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована. Тому позивачем було подано заяву про відшкодування та повідомлення про дорожньо-транспортної пригоди до Моторно (транспортного) страхового бюро України.

Позивач зазначає, що МТСБУ було виплачено ТОВ ІВФ Ремтехгаз відшкодування шкоди в розмірі 160 000 грн. Відповідно до висновку експерта №92 визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля у сумі 573842,52 грн.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля від виявлених при обстеженні 23.05.2023 року його пошкоджень внаслідок ДТП 09.05.2023 року, в цінах на вказану дату обстеження, становить: 309986,06 грн. Позивач зазначає, що розмір завданої позивачу матеріальної шкоди внаслідок ДТП становлять 126.504 грн. та підлягає до відшкодування відповідачем. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду від 04.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

25.03.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшла заява про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до поданого клопотання представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-виробнича фірма Ремтехгаз витрати на правничу допомогу в розмірі 8.000 грн., витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у в розмірі 18.000 грн., витрати пов`язані з роздруком матеріалів справи в розмірі 330 грн.

07.05.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП. Висновок експерта вважає недостовірним та необ`єктивним, тому просить провести повторну експертизу. Подав письмове клопотання про проведення повторної автотоварознавчої експертизи.

13.05.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшла відповідь на відзив, згідно з якої представник позивача зазначає, що доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими, позивачем надано належні докази, які підтверджують здійснення фактичної оплати вартості робіт, запчастин, матеріалів. Просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення повторної автотоварознавчої експертизи.

Протокольною ухвалою суду від 07.06.2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про проведення повторної автотоварознавчої експертизи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи. 06.06.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності представника позивача, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 09.05.2023 року о 14 год. 15 хв. на автомобільній дорозі Київ-Чоп М-06 550 км в с. Зубра водій ОСОБА_2 , керуючи т/з KIA CEED д.н.з. НОМЕР_3 при виїзді на головну дорогу з другорядної не був уважний та не надав переваги в русі авто MERCEDES-BENZ E 350 д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі. В результаті ДТП авто отримали механічні ушкодження. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3. б, 16.11. ПДР України.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.06.2023 у справі №450/2278/23 (провадження №3/450/1365/23) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави. Постанова Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.06.2023 набрала законної сили 20.06.2023 року.

Транспортний засіб MERCEDES-BENZ E 350 д.н.з. НОМЕР_2 , який був під керуванням ОСОБА_3 належить Товариству з обмеженою відповідальністю Інженерно-виробнича фірма Ремтехгаз, що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Відповідно до листа №3-01б/22517 від 11.07.2023 Моторно (транспортне) страхове бюро України повідомило, що відповідно до п.41.1. ст. 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ прийняло рішення про виплату ТОВ ІВФ Ремтехгаз відшкодування шкоди в розмірі 160.000 грн.

Платіжним документом №973139 здійснено виплату по справі №92548, згідно наказу №3/12051 від 10.07.2023, т.з НОМЕР_2 , що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_5 за 11.07.2023.

Відповідно до висновку експерта №92 за результатами судової автотоварознавчої експертизи від 28.06.2023 надано наступні висновки:

1) Пошкодження автомобіля MERCEDES-BENZ E 350, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлені після ДТП 09.05.2023 року, які визначені при його обстежені 23.05.2023 року - зазначені у пункті 1.2 дослідницької частини даного висновку та відображені на фотографіях фототаблиць додатку.

2) Вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCEDES-BENZ E 350 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , від виявлених при обстеженні 23.05.2023 року його пошкоджень внаслідок ДТП 09.05.2023 року, в цінах на вказану дату обстеження становить 573842,52 грн. (п`ятсот сімдесят три тисячі вісімсот сорок дві гривні 52 коп.);

3) Ринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZ E 350 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на 09.05.2023 року до моменту пошкодження у ДТП, становить : 858903,36 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот три гривні 36 коп.);

4) Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля MERCEDES-BENZ E 350 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його пошкодження у ДТП 09.05.2023 року, становить : Ез = 0,514

5) Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля MERCEDES-BENZ E 350 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , від виявлених при обстеженні 23.05.2023 року його пошкоджень внаслідок ДТП 09.05.2023 року, в цінах на вказану дату обстеження, становить: 309986,06 грн. (триста дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень 06 коп.).

Згідно з актом приймання-передачі транспортного засобу від 09.05.2023 пошкоджений транспортний засіб MERCEDES-BENZ E 350 д.н.з. НОМЕР_2 було передано ФОП ОСОБА_4 Роберт сервіс.

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_4 № НОМЕР_7 від 11.07.2023 року за проведені роботи, а саме: розбір передньої частини транспортного засобу; викачування фреону; стоянка автомобіля загальна сума виконаних робіт становить 2060 грн.

ТОВ ІВФ Ремтехгаз оплачено 2060 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №4954 від 12.07.23, та підписано акт про надання послуг RO00027464 від 13.07.2023 року.

Відповідно до акту виконаних робіт №64 від 11.07.2023 та рахунку №64 ФОП ОСОБА_5 здійснено евакуацію, завантаження/розвантаження транспортного засобу MERCEDES-BENZ E 350 на загальну суму 15500 грн.

ТОВ ІВФ Ремтехгаз оплачено 15500 грн. згідно з платіжною інструкцією №2604 від 13.07.23 року.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 (Автомагазин - Євразія Авто) надано видаткову накладну №0 від 12.07.2023 на поставку деталей для пошкодженого транспортного засобу MERCEDES-BENZ E 350 на загальну суму 211.244 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №2601 від 12.07.23 ТОВ ІВФ Ремтехгаз оплачено 211244 грн.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 (Автомагазин - Євразія Авто) надано видаткову накладну від 22.08.23 №АВ000124 на поставку деталей для пошкодженого транспортного засобу MERCEDES-BENZ E 350 на суму 4.680 грн. та видаткову накладну від 22.08.23 №5 на поставку деталей для пошкодженого транспортного засобу MERCEDES-BENZ E 350 на суму 8470 грн.

ТОВ ІВФ Ремтехгаз оплачено 4680 грн., що стверджується платіжною інструкцією №2865 від 15.09.23 року, та 8470 грн. ТОВ ІВФ Ремтехгаз (платіжна інструкція №4995 від 23.08.23).

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 відповідно до договору про надання послуг № 010823 від 12.07.2023 та Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.08.2023, виставлено рахунок-фактуру 2023 НОМЕР_2 від 29.08.2023 на загальну суму 44550 грн.

ТОВ ІВФ Ремтехгаз оплачено виконані роботи у сумі 44550 грн. згідно з платіжною інструкцією №2782 від 29.08.23.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 09.05.2023 року не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

У рішенні по справі «О`Таллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» nо 15809/02і 25624/02 FCHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобіля є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями, та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, тому на підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1,2 ст. 1166 ЦКУ України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих з наслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленої) законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до вимог п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини…. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України) ».

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, вiд 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19

Судом встановлено, що сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу MERCEDES-BENZ E 350 д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка мала місце 09.05.2023 року, становить 160000 грн.

Тому, з врахуванням положень ст. 1194 ЦК України, різниця між завданою позивачу шкодою та страховою виплатою підлягає стягненню із відповідача.

Судом встановлено, що така різниця становить 126504 грн. згідно наступних розрахунків: 286504 грн. (розмір завданої шкоди) 160000 грн. (розмір страхового відшкодування) = 126504 грн.

Доводи відповідача щодо відсутності достатніх та достовірних доказів, які б підтверджували розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП 09.05.2023 року не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються наведеними доказами.

Як вбачається з висновку експерта № 92 від 28.06.2023 року, пошкодження наведені на 56 світлинах фототаблиць додатку №3 до висновку, та відповідно перелічені пошкодження вказаного автомобіля.

У судовому засіданні судом було досліджено видаткову накладну № 0 від 12.07.2023 року на суму 211 244 грн.; видаткову накладну №5 від 22.08.2023 на суму 8 470 грн.; видаткову накладну №АВ000124 від 28.08.2023 на суму 4 680 грн.

Здійснення оплати вартості виконаних робіт, запчастин та матеріалів підтверджуються дослідженими у судовому засіданні наступними доказами, зокрема: платіжними інструкцієями №2601 від 12.07.2023 на суму 211 244 грн.; №4995 від 23.08.2023 на суму 8 470 грн.; №2865 від 15.09.2023 на суму 4 680 грн.

29.08.2023 року між позивачем та ФОП ОСОБА_7 підписано Акт №2023ВС8534РМ прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого виконавець виконав роботи (надав послуги) згідно Договору №010823 від 12.07.2023 по ремонту автомобіля Mercedes-Benz E 350 2015 року випуску, днз НОМЕР_2 , а саме: фарбування переднього бамперу з матеріалами; фарбування переднього лівого крила з матеріалами; фарбування капоту з матеріалами; ремонт переднього правого ланжерону; монтажно-демонтажні роботи.

За виконані роботи позивачем сплачено виконавцю 44 500 грн., на підтвердження чого позивачем надано платіжну інструкцію №2782 від 29.08.2023р. При складанні висновку № 92 від 28.06.2023 року експерт ОСОБА_8 використовував, зокрема: методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджену наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) (далі - Методика); та методику визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Донецький НДІСЕ МЮ України. Внесена в державний Реєстр методик проведення судових експертиз, реєстраційний № 12.2.03. (далі Методика 2014р.)

Методика розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу" (4038-12 ), "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (2658-14), Національним стандартом N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 N 1440 (1440-2003-п ), та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна.

Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертнокриміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Пункт 1.7 Методики 2014 передбачає, що вирішення питань, які стосуються мети Методики належить до компетенції професіоналів, фахівців які мають вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікований рівень не нижче спеціаліста у галузях знань «Транспорт і транспортна інфраструктура» (за автомобільним видом транспорту); «Машинобудування та матеріалообробка» (спеціальності «колісні та гусеничні транспортні засоби»; «підйомно-транспортні, дорожні, будівельні, меліоративні машини і обладнання»; «двигуни внутрішнього згорання»; «Військові науки, національна безпека, безпека державного кордону» (за автомобільним видом транспорту) або пройшли у вищому навчальному закладі курс наступних дисциплін: теоретична механіка, прикладна математика (опір матеріалів, деталі машин, теорія машин та механізмів), автомобілі, автомобільні двигуни, креслення, матеріалознавство, технологія автомобілебудування, технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів. Крім того, зазначені фахівці повинні володіти обсягом правових знань з питань проведення судової експертизи. (інститут права та післядипломної освіти при Міністерстві юстиції України). Зазначеним освітньо-кваліфікаційним вимогам відповідають судові експерти, які мають спеціальність судового експерта в межах експертної спеціальності «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу».

Аналіз пошкоджень, прийняття рішення щодо необхідності заміни чи ремонту складників КТЗ, встановлення обсягу необхідних ремонтних робіт (операцій) інші завдання, що передбачають наявність спеціальних технічних знань та є складовою частиною встановленого розміру матеріального збитку або вартості відновлювального ремонту є виключно компетенцією судових експертів, які мають спеціальність 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу».

Технічний огляд (обстеження ) КТЗ (його складників) являє собою початковий етап дослідження і проводиться особисто експертом, який складає висновок. Складені під час огляду документи (фото таблиці, тощо), як і сам висновок, підписує виключно експерт, який проводить дослідження.

З урахуванням наведеного, суд вважає, висновок експерта № 92 є належним та достовірним доказом у справі.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 126504 грн. на користь позивача.

Відповідно до приписів п.13 ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до абз. 5 п. 3.1 та п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009) конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

В п. 28 постанови від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

В п. 64 цієї ж постанови Великої Палати Верховного Суду зазначено, що виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

У постанові Верховного суду від 02.12.2021 року у справі 280/5176/20 зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2022 між ТОВ ІВФ Ремтехгаз та Адвокатське бюро Яцків і партнери укладено договір про надання правової допомоги №01/03-22. Відповідно до п.п. 1.1; 1.2 вказаного договору предметом даного договору є надання адвокатським бюро, правової допомоги клієнту забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі, зокрема проте не обмежуючись, позивача, відповідача, третьої особи в цивільному, адміністративному, кримінальному чи господарському провадженні, а також в статусі боржника чи стягувача. Для надання правової допомоги Клієнту, Адвокатське бюро призначає адвоката Яцківа Ігоря Миколайовича. Враховуючи положення п. 4.2. вартість послуг за цим договором визначаються Актом приймання-передачі послуг виходячи з кількості затрачених Адвокатським бюро годин на виконання умов даного договору. При цьому сторони домовились, що одна година роботи оплачується у розмірі 800 грн. Оплата проводиться на підставі приймання-передачі послуг, що підписуються сторонами даного договору, а термін оплати не пізніше 10 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі.

До матеріалів справи долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1250653 від 27.12.2023.

13.02.2024 між ТОВ ІВФ Ремтехгаз та Адвокатське бюро Яцків і партнери підписано Акт № 1 приймання-передачі послуг у справі №461/76/24 до договору №1/03/22 від 01.03.2022. Вартість послуг за актом складає 5600 грн.

13.02.2024 ТОВ ІВФ Ремтехгаз на виконання Акту № 1 приймання-передачі послуг №461/76/24 та Договору №1/03-22 від 01.03.22 перерахувало на рахунок Адвокатського бюро Яцків і партнери кошти в розмірі 5600 грн.

21.03.2024 між ТОВ ІВФ Ремтехгаз та Адвокатське бюро Яцків і партнери підписано Акт № 2 приймання-передачі послуг у справі №461/76/24 до Договору №1/03/22 від 01.03.22. Вартість послуг за даним Актом складає 2400 грн.

22.03.2024 ТОВ ІВФ Ремтехгаз на виконання Акту № 2 приймання-передачі послуг №461/76/24 та Договору №1/03-22 від 01.03.22 перерахувало на рахунок Адвокатського бюро Яцків і партнери кошти в розмірі 2400 грн.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) адвокатом на виконання умов договору про надання правничої допомоги були надані такі послуги, а саме: збирання доказів /складення повідомлення від водія та формування додатків про дорожньо-транспортну пригоду до МТСБУ; збирання доказів/складення заяви від ТОВ ІВФ Ремтехгаз та формування додатків про дорожньо-транспортну пригоду до МТСБУ; збирання доказів, складення та надіслання адвокатського запиту № 04/06-23 від 21.06.2023р. до Пустомитівського районного суду Львівської області на отримання постанови у справі 450/2278/23 від 07.06.2023; збирання та аналіз доказів для встановлення наявності обставин, які мають значення для вирішення справи: 1) якими наявними доказами вони підтверджуються; 2) які докази та яким чином можна отримати та де вони знаходяться; 3) аналіз з точки зору їх змісту, форми, встановлення , які саме факти засвідчують. Висновок Експерта №92 від 28.06.2023 за результатами судової автотоварознавчої експертизи (16 арк.) з Додатками: №1 калькуляція відновлювального ремонту (7 арк.); №2 витяг з інтернету з ціною КТЗ (1 арк.); №3 фототаблиці (14 арк. 56 світлин); №4 копія СМС повідомлення відправлене другому учаснику ДТП (2 арк.); №5 акт огляду та дослідження (2 арк.); №5 копії дозвільних документів (11 арк.); постанови у справі 450/2278/23 від 07.06.2023; Свідоцтво про реєстрацію т/з СТР №279233; Лист Моторно (транспортне) страхове бюро України №3-01б/22517 від 11.07.2023; Виписка по рахунку № НОМЕР_5 за 11.07.2023; Акт приймання-передачі т/з від 09.05.2023; рахунок ФОП ОСОБА_4 № НОМЕР_7 від 11.07.2023; Платіжна інструкція №4954 від 12.07.23; Акт про надання послуг RO00027464 між ТОВ ІВФ Ремтехгаз та ФОП ОСОБА_4 ; Рахунок на оплату ФОП ОСОБА_4 № НОМЕР_8 від 13.06.2023; Акт виконаних робіт №64 від 11.07.2023; Рахунок №64 ФОП ОСОБА_5 ; Платіжна інструкція №2604 від 13.07.23; Видаткова накладна №0 від 12.07.2023 ФОП ОСОБА_6 ; Платіжна інструкція №2601 від 12.07.23; Видаткова накладна від 22.08.23 №5 та видаткова накладна від 22.08.23 № АВ000124 ФОП ОСОБА_6 ; Платіжна інструкція №2865 від 15.09.23; Платіжна інструкція №4995 від 23.08.23; Договір про надання послуг від 12.07.2023 між ФОП ОСОБА_7 та ТОВ ІВФ Ремтехгаз; Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.08.2023; рахунок-фактура 2023ВС8534РМ від 29.08.2023; Платіжна інструкція №2782 від 29.08.23; претензія від 11.10.2023; написання позовної заяви, здійснення розрахунку інфляційних збитків, 3% річних; формування та виготовлення (копіювання роздрук) позовних матеріалів та їх копій надсилання поштовим зв`язком в суд; прибуття на розгляд справи №461/76/24 на 01.02.24 о 15.30; прибуття на розгляд справи №461/76/24 на 06.03.24 о 10.00; прибуття на розгляд справи №461/76/24 на 09.04.24 о 11.00.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) передбачено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 року у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Визначаючи розмір витрат, що підлягають стягненню, суд виходить з критеріїв наведених вище, а саме складності справи (справа про відшкодування шкоди за правилами спрощеного позовного провадження), часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги (участь у судових засіданнях та час витрачений на обґрунтування позиції сторони), обсягу наданих послуг та виконаних робіт (зміст та обсяг поданих до суду документів, обсяг робіт наведених у відповідному акті), ціни позову. Суд також враховує кількість, обсяг та зміст документів поданих суду сторонами, складність та категорію справи.

Враховуючи наведене, а також рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який просить стягнути з відповідача на користь позивача адвокат в сумі 8000 грн. є співмірним із складністю справи; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 8000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Між ТОВ ІВФ Ремтехгаз ТзОВ фірма Експертиза укладено договір про виконання судової експертизи №214 від 22.05.2023.

22.05.2023 ТОВ фірма Експертиза надано два рахунки на оплату ТОВ ІВФ Ремтехгаз на суму 10000 грн. та 8000 грн.

26.06.2023 ТОВ ІВФ Ремтехгаз провело оплату на рахунок ТзОВ фірма Експертиза в розмірі 8000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 26.06.2023 року № 2537.

10.07.2023 ТОВ ІВФ Ремтехгаз провело оплату на рахунок ТзОВ фірма Експертиза в розмірі 10000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 10.07.2023 року № 2596.

28.06.2023 між ТОВ ІВФ Ремтехгаз та ТзОВ фірма Експертиза підписано акт здачі-приймання виконаних робіт згідно до Договору №214 від 22.05.2023.

06.07.2023 між ТОВ ІВФ Ремтехгаз та ТзОВ фірма Експертиза підписано акт здачі-приймання виконаних робіт згідно до Договору №214 від 22.05.2023.

Таким чином, позивачем понесені витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у загальному розмірі 18000 грн., які підлягають до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як зазначає представник позивача, ним 26.12.2023 надано на роздрук матеріали справи, які долучено до позову, а саме висновок експерта №92 за результатами судової автотоварознавчої експертизи від 28.06.2023, обсяг якої становить 55 аркушів. ТОВ Плеяда друк здійснено роздрук 2 примірників висновку експерта №92 за результатами судової автотоварознавчої експертизи від 28.06.2023 в кількості 110 аркушів.

26.12.2023 ТОВ ІВФ Ремтехгаз здійснило оплату в розмірі 330 грн. на рахунок ТОВ Плеяда друк згідно з рахунком №2185 від 26.12.2023 за послуги друку та 26.12.2023 між ТОВ Плеяда друк та ТОВ ІВФ Ремтехгаз підписано Акт надання послуг №2584 від 26.12.2023 р.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати, а саме: витрати на проведення експертизи в розмірі 18000 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., витрати, пов`язані з роздруком матеріалів справи в розмірі 330 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 351 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» (адреса: 50106, м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 28; код ЄДРПОУ: 30299519) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» (адреса: 50106, м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 28; код ЄДРПОУ: 30299519) майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 126504 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» (адреса: 50106, м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 28; ) 2684 грн. витрат на оплату судового збору, 8000 грн. витрат на правничу допомогу, 18000 грн. витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, 330 грн. витрат на роздрук матеріалів справи.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки безпосередньодо Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.06.2024 р.

Суддя В.Є. Радченко