ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 387/1527/14-ц

провадження № 22-ц/4809/1495/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження старший державний виконавець Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костенко Віана Олександрівна,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2024 року у складі судді Майстера І. П. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст скарги

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просив:

-визнати протиправними дії старшого державного виконавця Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костенко В. О. по нарахуванню ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48176442 у розмірі 68 329 грн 71 коп станом на лютий 2024 року;

-визнати протиправним та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів старшого державного виконавця Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костенко В. О. по нарахуванню ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48176442 у розмірі 68 329 грн 71 коп;

-стягнути з Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Скарга мотивована тим, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у справі № 387/1527/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно до повноліття дитини.

19 березня 2024 року боржником було отримано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 48176442 без дати складання та без реєстраційного номера.

Заявник вважав, що державний виконавець склала розрахунок заборгованості з порушенням встановленої законом форми, протиправно стягувала аліменти в розмірі не менше мінімального гарантованого розміру з травня 2016 року по 28 серпень 2018 року, а також безпідставно здійснювала індексацію розміру аліментів, що стало підставою для звернення до суду зі скаргою.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костенко В. О. задоволено частково.

Визнано дії старшого державного виконавця Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костенко В. О. неправомірними та скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на лютий 2024 року в розмірі 68 329,71 грн у виконавчому провадженні № 48176442.

Зобов`язано старшого державного виконавця Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костенко В. О. провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно до рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у справі № 387/1527/14-ц.

В іншій частині скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що під час проведення розрахунку розміру заборгованості аліментів станом на лютий 2024 року, індексації аліментів, державним виконавцем були допущені порушення норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2024 року заяву адвоката Усатенка В. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково .

Стягнуто з Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу має необґрунтовано завищену вартість.

Заявником не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, із зазначенням часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, а лише зазначено, що сплачена сума гонорару в розмірі 5 000 грн.

Судом першої інстанції встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаним адвокатом робіт.

Враховуючи викладене, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд першої інстанції вважав за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2 000 грн, які є необхідними і неминучими для стягувача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Добровеличківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця від 12 серпня 2024 року не вступила в законну силу і відсутня ухвала апеляційного суду про залишення ухвали без змін, а тому заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу носить передчасний характер.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, ставить під сумнів оплату по квитанції, тому що відсутня обгрунтованість фіксованої суми, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки наоплату та підтвердження банківським документом про оплату послуг на суму 5000 грн.

Крім того, заявник посилався на роз`яснення по адміністративній справі, у той час коли справа слухалась за нормами ЦПК України.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від адвоката Усатенка В. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2024 року без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мазур Л. М. підтримала доводи апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 адвокат Усатенко В. Ю. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, заінтересована особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Право на професійну правничу допомогу гарантованостаттею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником усуді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Додоговору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду зі скаргою представник ОСОБА_1 адвокат Усатенко В. Ю. зазначав, що на професійну правничу допомогу у складанні і розгляді скарги в Добровеличківському районному суді Кіровоградської області заявник поанує витратити 10 000 грн, а докази на підтвердження розміру витрат, які ОСОБА_1 сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України (том 1 а. с. 34-39).

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костенко В. О. задоволено частково (том 3 а. с. 3-7).

14 серпня 2024 року представник заявника подав до суду першої інстанції заяву, в якій просив стягнути з Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн (том 3 а. с. 9-11).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом були подані такі докази:

- ордер серії ВА № 1075653 на надання правничої (правової) допомоги у Добровеличківському районному суді Кіровоградської області від 26 березня 2024 року (том 3 а. с. 12);

- копію договору про надання правничої допомоги від 23 березня 2024 року, укладений між АО «Усатенко і Усатенко» та ОСОБА_1 (том 3 а. с. 13);

- копію додаткової угоди від 13 серпня 2024 року до вказаного договору, укладену між АО «Усатенко і Усатенко» та ОСОБА_1 , відповідно до якої розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги в Добровеличківському районному суді Кіровоградської області у справі № 387/1527/14 є фіксованим та становить 5 000 грн (том 3 а. с. 14);

- копію квитанції № 181 від 19 серпня 2024 року про сплату ОСОБА_1 АО «Усатенко і Усатенко» 5 000 грн на підставі договору про надання правничої допомоги від 23 березня 2024 року та додаткової угоди до цього договору (том 3 а. с. 14 на звороті);

- докази надсилання заяви разом з додатками з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи до електронного кабінету іншим учасникам справи (том 3 а. с. 15-16).

В поданій до суду першої інстанції заяві від 19 серпня 2024 року представник Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на її необґрунтованість (том 3 а. с. 19-22).

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу має не обґрунтовано завищену вартість, заявником не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а тому виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд першої інстанції обгрунтовано зменшив розмір витрат заявника на професійну правничу допомогу з 5 000 грн до 2 000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця від 12 серпня 2024 року не вступила в законну силу і відсутня ухвала апеляційного суду про залишення ухвали без змін, а тому заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу носить передчастний характер, є безпідставними та зводяться до неправильного тлумачення особою, яка подала апеляційну скаргу, норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що заявником не надано акту прийому-передачі документів, акту здачі-приймання виконаних робіт, та протоколу наданих послуг, оскільки в укладеному між заявником та його представником договорі встановлений фіксований розмір гонорару, а тому відсутність вказаних документів не може бути безумновою підставою для відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Такими, що не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що заявник посилався на роз`яснення по адміністративній справі, у той час коли справа слухалась за нормами ЦПК України, оскільки судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було дотримано та правильно застосовано норми цивільного процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суда пеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, немає.

Разом з тим, щодо поданої заяви представника заявника про стягнення з Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених заявником під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що розподіл судових витрат, зокрема, вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, здійснюється судом за надслідками розгляду справи по суті спору.

Оскільки, під час розгляду судом апеляційної скарги Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2024 року у справі № 387/1527/14-ц (провадження № 22-ц/4809/1458/24), якою по суті було розглянуто скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, судом було вирішено питання про стягнення на користь заявника витрат на професійну правничу допомогу, відсутні підстави для вирішенн питання щодо розподілу судових витрат під час перегляду ухвали Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2024 року.

За таких обставин, в задоволенні заяви адвоката Усатенка В. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2024 року без змін.

В задоволенні заяви адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06.11.2024.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко