Справа № 462/8457/24
УХВАЛА

07 листопада 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про захист прав споживачів, визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 05.11.2024 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії ЛМКП «Львівтеплоенерго», які полягають у неправомірному нарахуванні позивачеві у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , послуг із постачання гарячої води за листопад 2023 в розмірі 17841,69 грн, та зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснити перерахунок вартості наданих послуг із постачання гарячої води відповідно до показань засобів вимірювальної техніки до проведення метрологічної повірки 12.03.2024 року, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Вищевказана позовна заява не може бути прийнята до розгляду Залізничним районним судом м. Львова та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Нормою ч. 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Так, у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Водночас, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно. Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18.

Заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги стосуються визнання дій відповідача непровомірними щодо нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , що не належить до території Залізничного району міста Львова та є територією Франківського районного суду міста Львова.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, вважаю, що цивільну справу слід передати до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за правилами виключної підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 187,260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя-

постановила:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про захист прав споживачів, визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії передати за підсудністю на розгляд Франківському районному суду міста Львова (79000, вул. Генерала Чупринки, 69, м Львів).

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала, набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Іванюк І.Д.