Справа № 510/2036/23
Провадження № 2/510/710/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, відзиву на позов не надала, просила розглянути справу без її участі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Аждер В.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про народження 27.10.1963р. ОСОБА_1 , видане 19.09.2023р. Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 278, батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , серія НОМЕР_1 ; копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 , виданого 02.07.1997р. Ренійським РВ УМВС України в Одеській області; свідоцтво про смерть 02.04.2016р. ОСОБА_5 , видане 05.04.2016р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 156, серія НОМЕР_3 ; свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , актовий запис № 181, батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , серія НОМЕР_4 ; свідоцтво про укладення шлюбу 05.11.1988р. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , актовий запис № 159, серія НОМЕР_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 ; копія свідоцтва № НОМЕР_6 від 27.07.1993р. про право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; довідка виконавчого комітету ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1563 від 26.09.2023р.; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.06.2023р.; звіт незалежної оцінки вартості 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; інформаційна довідка № 78571930 від 02.10.2024р. зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), про відсутність інформації за запитом ОСОБА_5 / ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується записом про батьків у його свідоцтві про народження, яке видане 19 вересня 2023 року Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 278, серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько сторін ОСОБА_5 , про що 05 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 156.

Дослідивши зазначені документи, були виявлені розбіжності у написанні прізвища батька позивача ( ОСОБА_9 / ОСОБА_5 ) у свідоцтві про народження позивача та свідоцтві про смерть. Зазначені різночитання прізвища батька позивача є перешкодою для здійснення спадкових прав позивачем, які усунути у позасудовому порядку, неможливо.

За життя ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належала 1/2 частка квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_6 від 27 липня 1993 року). Інша 1/2 частка належить позивачу.

За час життя ОСОБА_5 належним йому майном на випадок своєї смерті не розпорядився, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. На день смерті ОСОБА_5 разом із ним у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований (проживав) позивач ОСОБА_1 .

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідач ніяких дій з прийняття спадщини не вчинила, не неї не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач.

В даний час, при зверненні позивача за оформленням права на спадкову 1/2 частину квартири, що належала ОСОБА_5 , йому було роз`яснено, що оформити спадщину неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно, оскільки воно не було зареєстровано спадкодавцем у визначеному законом порядку.

Крім того, у прізвищах спадкодавця та спадкоємця містяться різночитання, через які неможливо встановити родинні відносини між ними.

З зазначених обставин, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, йому в цьому було відмовлено, про що нотаріусом була винесена відповідна постанова.

Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

І. Щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, що: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 05 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 156, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд зазначає наступне.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п. 2, роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, у рішеннісуду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Про те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_1 , яке видане 19 вересня 2023 року Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 278, серія НОМЕР_1 .

Метою встановлення факту родинних відносин є реалізація позивачем своїх прав на спадкове майно.

ІІ. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте прийняв спадщину фактично, оскільки постійно мешкав на день смерті спадкодавця разом із ним та не відмовився від спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (розпорядження квартирою, сплатою комунальних платежів, підтримання її належного стану (в межах відповідної спадкової частки)).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на 1/2 частку квартири з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Також суд зазначає, що у зв`язку із тим, що позивачем були заявлені позовні вимоги майнового і немайнового характеру, які розглядалися судом саме у позовному провадженні, а ним було сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру 1073 грн. 60 коп., а також 536, 80 грн. (за ставками, що діяли на момент подачі позову у 2023р.), як за заяву окремого провадження, що не є вірним, суд достягує з ОСОБА_1 ще 536,80 грн. судового збору в доход держави, як недоплачену суму за вимогу немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216-1218, 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

І. Встановити фактродинних відносин, а саме: що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 05 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 156, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІІ. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за законом право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 (рахувалася зареєстрованою на ім`я ОСОБА_3 ).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) 536 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник