Провадження 2/193/126/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який виступає в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2023 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява, згідно вимог якої представник позивача, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 просив суд розірвати з відповідачем шлюб, який зареєстрований 24.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 33.

Представник позивача вказує, що від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте одруження з відповідачем виявилось невдалим. Шлюбні стосунки між ними припинились у зв`язку з відсутністю спільних інтересів та вподобань, поглядів на сімейне життя. Вважає, що їхнє подальше спільне сумісне життя неможливе, оскільки це не відповідає їхнім інтересам. Фактично між ними припинені шлюбні відносини у зв`язку з чим на даний час вони проживають окремо один від одного. За таких обставин, представник позивача вважає, що продовження сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим.

Ухвалою суду від 03.01.2024 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.01.2024 сторонам надано строк для примирення строком на три місці, тобто до 29.04.2024, а провадження у справі зупинено.

16.05.2024 ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд на 11.06.2024.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, натомість до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 24.07.2010 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №33, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 05.12.2023 (а. с. 7).

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 05.12.2023 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 від 05.12.2023 (а.с.8,9).

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Доводи сторін вказують на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя остаточно припинили сімейні та подружні стосунки та стали проживати відокремлено, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім`ї, не примирилися сторони і у визначений судом для цієї мети строк, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї.

За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із положеннями ч.8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 бажає залишити своє шлюбне прізвище, яке вона змінила під час реєстрації шлюбу з відповідачем, то суд дійшов висновку про необхідність залишити позивачу її шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення судового збору з відповідача, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.105, 110, 112 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 , який виступає в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 24 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №33, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дані позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 11.06.2024.

Суддя О. В. Томинець