Номер провадження: 22-ц/813/3319/24
Справа № 520/6905/18
Головуючий у першій інстанції Луняченка В.О.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго»

на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2023 року

у цивільній справі за скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на дії та бездіяльність приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заявлених вимог

У вересні 2023 року представник АТ «Страхова компанія «Інго» звернувся до Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, а саме визнання його дій незаконними та зобов`язання приватного виконавця Солонько М.М. повернути невикористані кошти авансового внеску у сумі 4721,14 гривень сплачені за платіжною інструкцією №9550 від 16.06.2020 року та у сумі 4721,14 гривень сплачені за платіжною інструкцією №12747 від 12.08.2020 на рахунок АТ «СК «Інго».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2023 року закрито провадження у справі за скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, а саме визнання його дій незаконними та зобов`язання приватного виконавця Солонько М.М. повернути невикористані кошти авансового внеску у сумі 4721,14 гривень сплачені за платіжною інструкцією №9550 від 16.06.2020 року та у сумі 4721,14 гривень сплачені за платіжною інструкцією №12747 від 12.08.2020 на рахунок АТ «СК «Інго».

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку про неможливість розгляду зазначеної скарги, предметом якої є бездіяльність приватного виконавця про повернення авансових платежів внесених для компенсації витрат на виконавче провадження , у порядку цивільного судочинства, оскільки саме на юрисдикцію адміністративних судів поширюються справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Страхова компанія «Інго» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити скаргу на дії та бездіяльність приватного виконавця, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про неможливість розгляду вищевказаної скарги в порядку цивільного судочинства. Невірне застосування судом ч. 1 ст. 287 КАСУ та ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» призвело до ухвалення неправомірного судового рішення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзиву від учасників справи не надходило, що не перешкоджає апеляційному перегляду оскаржуваного судового рішення.

Пояснення учасників справи

Від представника скаржника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2018 року задоволено позов акціонерного товариства «Страхова Компанія «Інго» та стягнуто, в порядку регресу, з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова Компанія «Інго» 235607,38 грн на відшкодування збитків, 3 534.11 грн понесених судових витрат.

На виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2018 року видано виконавчий лист №520/6905/18.

Даний виконавчий документ пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю Солоньку М.М. виконавчого округу міста Києва та сплачено авансовий внесок.

16.09.2020 року приватний виконавець Солонько М.М. повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Представниками АТ «СК «Інго» направлено приватному виконавцю Солоньку М.М. заяву з проханням повернути сплачений авансовий внесок, проте заява не була задоволена.

У вересні 2023 року представник АТ «Страхова компанія «Інго» звернувся до Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, просив визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька М.М. незаконними та зобов`язати приватного виконавця Солонько М.М. повернути невикористані кошти авансового внеску у сумі 4721,14 гривень сплачені за платіжною інструкцією №9550 від 16.06.2020 року та у сумі 4721,14 гривень сплачені за платіжною інструкцією №12747 від 12.08.2020 на рахунок АТ «СК «Інго».

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2023 року закрито провадження у справі за скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, а саме визнання його дій незаконними та зобов`язання приватного виконавця Солонько М.М. повернути невикористані кошти авансового внеску у сумі 4721,14 гривень сплачені за платіжною інструкцією №9550 від 16.06.2020 року та у сумі 4721,14 гривень сплачені за платіжною інструкцією №12747 від 12.08.2020 року на рахунок АТ «СК «Інго». Під час розгляду скарги судом першої інстанції встановлено, що предметом оскарження є дії та рішення приватного виконавця, які пов`язані із авансовими внесками у виконавчому провадженні.

Не погодившись зі вказаною ухвалою суду Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Як закріплено у ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналізуючи зазначені норми права, слід дійти висновків, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у постановах, зокрема від 15 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.001073 (провадження № 11-709апп19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (провадження № 14-51цс21), зробила висновок про те, що спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятої під час дії Закону України «Про виконавче провадження», підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у виконавця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21) вказала, що:

«89. Важливість процесуального аспекту у визначенні юрисдикції суду з розгляду даного спору полягає у тому, що слід розрізняти підсудність справи за скаргою на дії/рішення державного/приватного виконавця, які подаються згідно з частиною першою статті 339 ГПК України до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції за правилами ГПК України, від справи, пов`язаної з цивільно-правовим спором, а саме стягнення безпідставно набутих грошових коштів на підставі норм ЦК України.

90. Законом не передбачено іншого порядку подання позовів, як і не встановлено особливостей подання позовів до приватних виконавців чи інших осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність.

91. З огляду на все вищезазначене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що, оскільки у цій справі спірні правовідносини пов`язані з безпідставним, на думку позивача, неповерненням відповідачем (фізичною особою) йому грошових коштів, то спір не є публічно-правовим, а випливає з відносин, які стосуються реалізації права позивача на захист майнових прав, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. При цьому, враховуючи відсутність між сторонами господарських правовідносин, як і спору про право, який виник з таких правовідносин, відсутність імперативних норм процесуального закону про віднесення такого виду спору до юрисдикції господарських судів, спір у цій справі має вирішуватися в порядку цивільного судочинства».

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Звернувшись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця АТ «СК «ІНГО» стверджувало про неправомірність та безпідставність набуття приватним виконавцем грошових коштів, які належать заявнику, що свідчить про існування приватно-правових відносин, що склалися між заявником та приватним виконавцем. При цьому між заявником та приватним виконавцем відсутні господарські правовідносини, як і спір про право, який виник з таких правовідносин.

Отже, апеляційний суд зазначає, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку приватного виконавця, що, відповідно, виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки предметом розгляду у цій справі не є вимоги про оскарження дій (постанов) приватного виконавця, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказана справа не може бути віднесена до адміністративної юрисдикції як така, що підлягає розгляду адміністративними судами на підставі частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та частини першої статті 287 КАС України.

Між заявником та приватним виконавцем існує спір, який випливає з відносин, які стосуються реалізації права АТ «СК «ІНГО» на захист його майнових прав щодо повернення коштів, а саме сплаченого авансового внеску, який виконавець безпідставно не повернув.

Отже, доводи апеляційної скарги у цій частині знайшли своє підтвердження.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали Київського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2023 року і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький