Справа № 712/5710/24
Провадження № 2/385/381/24
У Х В А Л А

06.06.2024 року м. Гайворон

суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2024 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.05.2024 позовну заяву скеровано для розгляду за підсудністю до Гайворонського районного суду Кіровоградської області.

Згідно протоколу авторозподілу справи між суддями від 05.06.2024 головуючим суддею визначено Венгрина М. В.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою та вивчивши долучені додатки, суддя доходить висновку, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

З матеріалів справи убачається, що вищевказана позовна заява подана засобами електронної пошти на офіційну електронну адресу Соснівського районного суду м. Черкаси та до неї не долучено протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, на підтвердження підписання та направлення такої позовної заяви.

Отже позовна заява не підписана позивачем, а тому відсутні підстави вважати, що такий документ оформлений відповідно до ст. 43, 175, 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Пунктом 12 статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Відповідно до частини восьмої статті 14 Цивільного процесуального кодексу України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 530/544/16 виклав правовий висновок та зазначив, що чинне процесуальне законодавство не забороняє учаснику справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду з обов`язковим скріпленням їх власним електронним цифровим підписом учасника справи.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (частина перша статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

При цьому в порушення вищевказаних вимог, на офіційну електронну адресу суду надійшла позовна заява з додатками з поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не підписана електронним цифровим підписом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Разом з тим, позовна заява не подана через підсистему «Електронний суд» та не містила протоколів створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису.

Тобто в порушення вищевказаних процесуальних норм, позовна заява ОСОБА_1 не підписана останнім, як це передбачено чинним законодавством України.

Частина 4 статті 185 ЦПК України визначає самостійні підстави неприйняття позовної заяви до розгляду і повернення її судом.

Зокрема, п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України встановлено, що заява повертається у випадку, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Тобто, процесуальний закон визначив, що відсутність підпису на позовній заяві є підставою для повернення такої заяви.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини підлягає поверненню.

При цьому, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН