Справа № 350/830/23
Провадження № 2/344/1814/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

з участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 19.07.2019, яка складається з : 201 628,03 грн. заборгованості за кредитом, 6 633,12 грн. заборгованості за процентами та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позову та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну кредитування та обслуговування рахунку, яка додається до позову.

У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних краток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 19.07.2019, отримала картку типу World Elite, кредитний ліміт до 400 000 грн. Щодо встановлення кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.5. Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішеннями та ініціативою Банку.

Банк свої зобов`язання за договором виконав. При цьому, виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа ( включно) місяця), наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.

За п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що у разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань з погашення кредиту проценти встановлюються у розмірі 74,4%.

Відтак, станом на 04.04.2023 виникла вищевказана заборгованість.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2024 у вказаній справі скасовано заочне рішення від 04.07.2023, справу передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду.

27.02.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано головуючій судді Кіндратишин Л.Р.

07.03.2024- ухвалою головуючої судді відкрито провадження.

06.06.2024- від відповідача надійшов відзив. У якому зазначено, що вона користувалась кредитним лімітом та здійснювала рух коштів по карті не порушуючи термінів користування. Пізніше побачила в додатку «Приват24», що карта заблокована. З цьоого приводу жодної відповіді не отримала. Відсотки не узгоджувались. Тіло кредиту повернуто повністю.

04.07.2024 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог ( а.с. 46-47 т.2), за якою просив стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 201 628,03 грн. та 1 633,12 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також понесені судові витрати.

17.07.2024- відповідачем подано відзив. Зокрема зазначено, що заявлена сума позивачем не відповідає дійсності. В наданих розрахунках наявна графа « сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості», відповідно до якої вона внесла з липня 2019 по квітень 2023 року грошові кошти загальним розміром 2 375 746, 85 грн, а згідно графи «отримання клієнтом кредитних коштів» з липня 2019 по квітень 2023 загальний розмір отриманих коштів становить 1 582 698,80 грн. Відтак, вважає, що розмір фактично отриманих нею коштів є значно меншим за розмір внесених коштів, що свідчить про повне погашення нею тіла кредиту та відсутності будь-яких зобов`язань перед банком.

Щодо заборгованості за процентами, то вона з банком не обумовлювали процентну ставку. У позові просить відмовити.

20.08.2024- від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зокрема зазначено, що банком було надано всю необхідну інформацію. Згідно тарифу обслуговування кредитних карт Word Elite, вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 0,01 % річних за користування кредитним лімітом в пільговий період та 3,1 % (37,2 % на рік)- після закінчення пільгового періоду.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі та підтримання позовних вимог.

Відповідач не з`явилися, причин своєї неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

19.07.2019 між ПАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк, та відповідачкою ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети-заяви про надання банківських послуг у ПриватБанк (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів) (далі - Анкета-заява від 19.07.2019.) ( а.с. 20).

В Анкеті-заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що анкета-заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, складають договір про надання банківських послуг, та що вона ознайомилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку, тарифами та отримала їх примірник ( шляхом самостійного роздрукування).

Вказана Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідачки та її контактну інформацію. Умови про тип картки, яку відповідачка має намір оформити, кредитний ліміт, умови кредитування, вид процентів, їх ставку та порядок нарахування, строк договору, вид та порядок нарахування штрафних санкцій, розмір комісії, тощо, у Анкеті-заяві від 19.07.2019 відсутні.

19.07.2024 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту. При цьому, у такому паспорті споживчого кредиту зазначено, що інформація є чинною з 29.07.2019 до 03.08.2019 ( а.с. 21-22). Вказано також, про перелік кредитних карток, на які Банк встановлює кредитні ліміти: Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, World Black Edition, Visa Signature, Word Elite, Infinite, з різними типами кредитного продукту та різними процентними ставками, та інше.

Разом з тим, у такому паспорті споживчого кредиут відсутні відомості про те, що він є складовою Договору від 19.07.2019. При цьому, зазначено, що умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Також до позовної заяви позивачем надано Витяг з тарифів обслуговування переліку кредитних карт, які не підписані ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою позивача за кредитним договором підписаним між банком та ОСОБА_1 , була надана кредитна карта за датою відкриття 25.07.2018 з терміном дії до 07/22, 55хххххххххххх17 ( а.с.19 т.1).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на ім`я ОСОБА_1 умови кредитування змінювалися: 25.07.2018 - старт карткового рахунку; 07.10.2019 - встановлено кредитний ліміт у розмірі 400 000 грн.; 27.12.2022. кредитний ліміт зменшено до 0 грн. 00 коп.

Відтак, з такої банківської інформації, строку відкриття банківської картки, встановлених лімітах, вбачається, що такі не відповідають підставам викладеним у позовній заяві, та не узгоджуються з анкетою- заявою, яка була підписана лише 19.07.2019, у той час, коли карта відкрита -25.07.2018, а ліміт в 400 000 грн. встановлений лише 07.10.2019, на той час, коли інформація, викладена у паспорті споживчого кредиту стала неактуальною.

Відповідачка в період з 26.07.2018 по 31.03.2023 користувалася кредитною карткою, здійснювала зняття готівки, придбання послуг. При цьому, 31.03.2023 здійснила переказ на 4 000 грн.

Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором б/н від 29.07.2019. виконаних станом на 13.06.2024, а також виписки за договором № б/н за період з 26.07.2018 по 31.03.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором станом на 13.06.2024 становить - за простроченим тілом кредиту 201 628,03 грн., за простроченими відсотками 1 633, 12 грн.

При цьому, за увесь час користування кредитною карткою, за розрахунком банку, відповідачка повернула 2 265 112, 56 грн. ( поточного тіла кредиту), 52 982,22 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту кредитних коштів, за час користування якими їй банком також були нараховані та стягнуті (списані) відсотки в розмірі 33 513,41 грн. та прострочені відсотки 39 865, 56 грн., сплата яких не була обумовлена сторонами та визначена умовами анкети-заяви від 19.07.2019, на підставі якої позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості ( а.с. 17, т.1, а.с. 66 т.2).

Щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на приписи чинного законодавства в сфері кредитних правовідносин слід зазначити таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ ПриватБанк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті. За такого, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У Анкеті-заяві від 19.07.2019, на підставі якої позивач просить стягнути з відповідачки кредитну заборгованість, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір та порядок на дання кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, сплати комісій та інших платежів.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, розмір яких не визначений в Анкет-заяві від 19.07.2019, на підставі якої позивач просить стягнути з відповідачки кредитну заборгованість.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19.07.2019., посилався на Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку, як невід`ємні частини спірного договору.

Умовами і правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи банку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, порядок та строк їх повернення, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Тарифи розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву від 19.07.2019, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд, встановивши наведені обставини, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ ПриватБанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (19.07.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови і правила надання банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві від 19.07.2019. домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісій та інших платежів, надані банком Витяг з Тарифів, Умови і правила надання банківських послуг, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві від 19.07.2019, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з тарифів банку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.07.2019. шляхом підписання Анкети-заяви від 19.07.2019, враховуючи також невідповідність інформації у співвідношенні із зазначеними кредитними лімітами, видачею кредитною картки, їх датами.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, сплати комісій та інших платежів.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку не є складовою укладеного сторонами кредитного договору та не визначають його суттєві умови, в тому числі щодо розміру процентів за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, сплати комісій та інших платежів.

Щодо наданого доказу заяви позичальника від 19.07.2019 ( підписаного паспорту споживчого кредиту), то суд вважає її неприйнятною з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При зверненні до суду з позовом Банк обґрунтовував свої позовні вимоги укладенням між сторонами договору про надання банківських послуг, який складається, зокрема, з заяви ОСОБА_1 від 19.07.2019., на підтвердження заборгованості за яким надав розрахунки заборгованості за договором саме від 19.07.2019. При цьому доводи позовної заяви не містять будь-яких посилань та обґрунтувань позовних вимог щодо заяви від 19.07.2019, де викладені умови кредитування, які з огляду строк дії паспорту споживчого кредиут втратили чинність, на момент встановлення кредитного ліміту, на який посилається позивач.

Як вже зазначено, кредитна карта були видана відповідачці задовго до моменту підписання анкети заяви.

Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою 19.07.2019, то він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Таким чином нарахування процентів відповідачкою за користування кредитом протягом строку кредитування є безпідставними та необґрунтованим.

Як вже зазначено, з розрахунків заборгованості за кредитним договором, а також виписки за договором № б/н за період з липня 2019 року по квітень 2023 року., слідує, що відповідачкою використано 1 582 698,80 грн. кредитних коштів.

При чому позивачем, в порушення умов укладеного кредитного договору, нараховувалися відсотки за користування кредитом, що не передбачені умовами кредитного договору.

За вказаний період на погашення кредиту було внесено кошти на загальну суму 2 265 112, 56 грн., які позивачем зараховано, зокрема, на погашення заборгованості по поточним тілом кредиту, та інших платежів, нарахування яких кредитним договором не передбачено, - відсотків за користування кредитом.

З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що оскільки кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом, комісії, кошти, які були зараховані позивачем на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України.

Так ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та інших платежів підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за кредитом.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 201 628,03 грн. та 1 633,12 грн. заборгованість за простроченими відсотками

В сукупності вищевикладеного слідує, що вимоги позивача в цілому є безпідставними, необґрунтованими, а відтак позов не підлягає задоволенню.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на позивача.

На підставі та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 354-355, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.07.2024- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса: вул. Грушевського 1Д, м. Київ, 01001.

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення 30.09.2024.

Суддя

Івано-Франківського суду Кіндратишин Л.Р.