Справа № 216/5109/24
провадження №2/216/2231/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

05 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №6 приміщення суду в м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної особи, у якому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до 10 січня 2025 року включно. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2022 року, було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До народження дитини вона працювала на кафедрі стоматології Дніпровського державного Університету та мала гарний дохід (заробітну плату) й повністю себе матеріально забезпечувала. Після народження спільної з відповідачем доньки вона вимушена була піти у відпустку по догляду за дитиною. Їх донька має проблеми зі здоров`ям, затримки у розвитку та потребує домашнього догляду, що підтверджено відповідною довідкою медичного закладу, в якій визначено захворювання на яке хворіє дитина (код за МКХ-10) - R62, R-47-8 дата з якої дитина перебуває на диспансерному обліку 08.06.2022, дата з якої дитина потребує домашнього догляду з 11.07.2024.

Після розірвання шлюбу дитина мешкає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Оскільки, період на який дитина (дитина-інвалід) потребує домашнього огляду продовжено до 11.01.2025 року, тому вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе матеріально, а також набула право на утримання від відповідача. Вона не має будь-яких видів доходу, а оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, відповідач є працездатним, з 18.11.2022 року проходить військову службу у Збройних Силах України, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу.

Ухвалою суду від 16.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Крім того, за клопотанням позивача витребувано з Криворізької південної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області довідку про суму нарахованих та виплачених доходів на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.01.2024 року по дату винесення ухвали суду.

02.10.2024 року, на виконання ухвали про витребування доказів до суду надійшли відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про джерела та суми доходів за 2 квартал 2024 року.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача, адвоката Кривенко І.М., до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника.

Відповідач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнає частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання позивача у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, щомісяця.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15 червня 2013 року, що підтверджено копією відповідного свідоцтва.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилась спільна донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 606, в графі якого батьками записані позивач та відповідач по справі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

14.09.2023 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ухвалено стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 24 липня 2023 року по 10 січня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Між тим, аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.03.2023 року у справі №216/3718/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року, апеляційним судом змінено рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в період з 19 вересня 2022 року до 10 січня 2023 року, визначивши їх у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку). Колегія суддів врахувала, що відповідач має обов`язок зі сплати аліментів на утримання дочки сторін по справі, та з його доходу щомісячно утримуються як аліменти в розмірі 25 відсотків на утримання дочки, так і заборгованість по аліментам згідно рапорту відповідача, що свідчить про наявність у відповідача фінансового зобов`язання, яке впливає на можливість надання матеріальної допомоги на утримання матері дитини,

Згідно довідки форми № 080-1/0 «Про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді» за №76 виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6»КМР від 11.06.2024, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , потребує домашнього догляду. Захворювання на яке хворіє дитина (код за МКХ-10) - R62, R-47-8, дата з якої дитина перебуває на диспансерному обліку 08.06.2022, дата з якої дитина потребує домашнього догляду з 11.07.2024.

Відповідно витягу з наказу №287/о від 24.06.2024 р. Дніпровського державного медичного університету «Про особовий склад», продовжено ОСОБА_1 , лаборанту кафедри терапевтичної стоматології та стоматології ФПО, яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною віком до 6-ти років, відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 12.07.2024 по 11.01.2025.

Дитина проживає разом з матір`ю позивачем у справі, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягами з реєстру територіальної громади.

Відповідач на час звернення позивача з позовом, тобто 25 липня 2024 року, був військовослужбовцем та отримував виплати, що підтверджено відомостями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про джерела та суми нарахованого доходу ОСОБА_2 , за період з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року, зокрема сума виплаченого доходу за квітень 2024 року складає 20955,38 грн., за червень 2024 рік 37406,99 грн.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 19 цього ж Закону визначено безпосередній причинний зв`язок інвалідності з потребою у сторонньому догляді, як форми додаткової соціальної допомоги та захисту.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідноч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За правилами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Із системного аналізу норм ст. 88 та ст. 91СК України випливає, що право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею; нездатністю дитини обходитися без постійного стороннього догляду; походження дитини від другого з подружжя (кровне споріднення); спроможністю другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Відсутність хоча однієї із перерахованих підстав не призводить до виникнення відповідного юридичного складу та не надає особі права на утримання. Доказування у такій категорії справ має ґрунтуватися на сукупності доказів.

Аналізуючи надані позивачем докази, судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною - інвалідом, яка проживає разом з матір`ю, тобто позивачем ОСОБА_1 та потребує постійного стороннього догляду, допомоги. Відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Також враховується судом, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивача, з яким проживає їх спільна дитина-інвалід, як це визначено приписами ч. 2 ст. 88 СК України.

У відповідності до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

На підставі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною шестирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Основною умовою надання матеріальної допомоги чоловіка матері дитини, яка потребує домашнього догляду його матеріальна спроможність надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Факт проживання із позивачкою дитини, сторонами не оспорюється.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач проживає окремо, він є платником аліментів на утримання спільної з позивачем дитини, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, у межах вказаного в позові періоду до 10 січня 2025 року, також суд враховує обов`язок позивача матері дитини у постійному вихованні, цілодобовому контролі, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я.

Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням принципів розумності, співмірності, справедливості та загальної судової практики, а також той факт, що відповідач проходить службу у лавах Збройних сил України, тобто має постійний заробіток, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 25 липня 2024 року до 10 січня 2025 року включно, що буде законним і справедливим і відповідатиме інтересам сторін.

При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів на непрацездатну дружину забезпечить поліпшення її майнового становища, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.

Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 137 ЦПК України встановлено що, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу адвоката, позивачкою надано копію свідоцтва про справо на заняття адвокатською діяльністю, акт виконаних юридичних послуг від 18.07.2024 року за договором про надання правничої допомоги від 17.07.2024 року, квитанції про оплату послуг адвоката Кривенко І.М. за № 12 від 18.07.2024 року.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачка довела належними доказами понесення нею витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн., а відповідача жодних заперечень що до цих позовних вимог не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки в частині стягнення понесених нею судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено частково (68%), з позивача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 823,61 грн.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10,11, 12,13,81,141,259,263-265, 259 ч.6 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 25 липня 2024 року до 10 січня 2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 823 (вісімсот двадцять три) гривні 61 копійка.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2024 року.

Суддя Г.М. Чирський