ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7944/24 Справа № 173/2047/24 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Верхівцевської міської ради на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року по справі за позовом Верхівцевської міської ради до відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Верхівцевська міська рада звернулася до суду з позовом до відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про скасування арешту майна.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року у відкритті провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі Верхівцевська міська рада посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дана справа повинна розглядатися саме за правилами цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі суд першої інстанції керувався вимогами п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України та дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, і розглядаються за правилами, визначеним ст. 170-174 КПК України, тобто за правилами кримінального судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Підстави для відмови у відкритті провадження в справі визначені ст. 186 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положеннями ст. 19 ЦПК передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить скасувати арешт нерухомого майна - земельної ділянки :02:101:0015, площею 62.6877 га., що зареєстрований у спеціальному підрозділі. Номер запису про обтяження 27895781 дата 29 серпня 2018 року зроблений державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська по справі 202/2996/18 від 23 серпня 2018 року та виключити із державного реєстру обтяжень інформацію про арешт нерухомого майна.

Тобто, арешт на зазначене в позовній заяві нерухоме майно накладався за ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська по справі 202/2996/18 від 23 серпня 2018 року за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 05 березня 2018 року, за правилами кримінального судочинства.

Якщо арешт накладений за КПК України в редакції 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 червня 2020 року по справі № 727/2878/19 дійшла висновку, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України в редакції 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Ураховуючи наведене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, на правильність висновків суду першої інстанції не впивають і не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Верхівцевської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров