ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/3065/23 Номер провадження 22-ц/814/2159/24Головуючий у 1-й інстанції Сайко О.О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі:представників : прокуратури Наренкович Д.О., КМУ Гайдар А.В.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Лубенської районної державної адміністрації (Лубенської районної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський» до Харківецької сільської ради, Пирятинської міської ради, ОСОБА_1 , Фермерського господарства «МВМ-АГРО» про повернення земельної ділянки,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області Танчик Т., приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.,

за апеляційною скаргою Полтавської обласної прокуратури

на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 березня 2024 року, прийнятої під головуванням судді Сайко О.О. в м.Пирятин, зі складанням повного тексту 14.03.2024 року,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Лубенської районної державної адміністрації (Лубенської районної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський» до Харківецької сільської ради, Пирятинської міської ради, ОСОБА_1 , Фермерського господарства «МВМ-АГРО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області Танчик Т., приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О., про повернення земельної ділянки.

У підготовчому судовому засіданні 12.03.2024 року представник відповідача - Фермерського господарства «МВМ-АГРО» адвокат Ступнік С.В. заявив клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, в обґрунтування якого зазначив, що підставою для задоволення позовних вимог визначено перебування спірної земельної ділянки в статусі земель природно-заповідного фонду станом на час ухвалення відповідних рішень сільської ради.

Вказував, що позивачем на підтвердження заявлених вимог надані докази, які викликають сумнів у їх об`єктивності та не дають можливості визначити наявність порушених прав позивача в силу необхідності отримання висновків фахівців, що мають спеціальні знання.

Вважав, що за таких умов вирішення спору може бути здійснено із призначенням експертизи відповідно ст. 103 ЦПК України. Проведення експертизи представник просив доручити фахівцям Полтавського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 березня 2024 року клопотання представника відповідача Фермерського господарства «МВМ-АГРО» адвоката Ступніка С.В. про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено.

Призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (адреса: 36004, м. Полтава, вул. Чураївни1/1).

На вирішення експерта поставлено наступне питання:

1.Чи мало місце накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0123, яка належить ОСОБА_2 , на землі природно-заповідного фонду, передані до складу Національного природного парку «Пирятинський», станом на 13.03.2015 року, відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів?

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за статтею 384 Кримінального кодексу України, за завідомо неправдивий висновок та за статтею 385 цього Кодексу за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Для дослідження експертам направлено матеріали цивільної справи № 544/2319/23, пров. № 2/544/3065/2023.

Витрати на проведення експертизи покладено на відповідача Фермерське господарство «МВМ-АГРО».

Провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта.

Ухвала оскаржена заступником Полтавської обласної прокуратури, в апеляційній скарзі вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням ст.ст.103,104,260,263 ЦПК України, а тому просить її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання представника «МВМ-АГРО» про призначення експертизи, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що призначення експертизи у даній справі має наслідком зупинення провадження у справі, та, як наслідок, збільшення фактичного часу її перебування у провадженні суду.

Зазначає, що суд першої інстанції не мотивував необхідність призначення у справі експертизи і не вказав, які саме фактичні дані, з урахуванням наявних доказів, не можуть бути встановлені судом без її призначення.

Звертає увагу, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка є землею природно-заповідного фонду і входить до території НПП «Пирятинський», тому має статус обмежено оборотоздатної і не могла передаватися у приватну власність. На підтвердження того, які території увійшли до складу НПП «Пирятинський», Полтавської обласною прокуратурою подано проект створення цього парку, який включає рішення органів місцевого самоврядування щодо погодження надання земель, їх картографічне зображення, інші матеріали. Водночас, суд, призначаючи земельно-технічну експертизу, не вказав, у чому полягає недостатність зазначених доказів чи їх сумнівність, що обґрунтовує потребу у залученні експерта і збільшенні фактичного періоду перебування справи у провадженні суду.

Також вказує, що у ході розгляду аналогічних справ, в яких судом також призначені експертизи, експертом повідомлено про неможливість надання висновку, оскільки однією з причин неможливості проведення експертизи було те, що наданий судом електронний носій диск з наявною інформацією містить файли, записані у відповідній програмі, відкрити яку неможливо по причині відсутності у Полтавському відділенні Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» ліцензійної версії, яка б могла б відкрити дані файли на диску, що свідчить про те, що дана експертна установа не має можливості повноцінно провести експертне дослідження.

У відзиві представник Кабінету Міністрів України просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Пирятинська міська рада, посилаючись на правильність вирішення судом першої інстанції справи, просить в задоволенні апеляційної скарги Полтавської обласної прокуратури відмовити, а ухвалу районного суду залишити без змін.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що звертаючись до суду з позовом, прокурор посилався на те, що Указом Президента України від 11 грудня 2009 року №1046/2009 на території Пирятинського району Полтавської області створено Національний природний парк «Пирятинський». До складу НПП «Пирятинський» погоджено включення 12028,42 га земель державної власності, з яких 5555,14 га передано парку в постійне користування.

У тому числі, до території парку увійшло 880 га земель сільської ради.

Прокурор вважав, що Харківецькою сільською радою Пирятинського району Полтавської області, попри вимоги природоохоронного законодавства та з перевищенням повноважень, надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту відводу на земельну ділянку площе. 1 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах с.Високе на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області (рішення Харківецької сільської ради від 13.03.2015 року).

На підставі розробленого проекту землеустрою державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Пирятинському районі Полтавської області 08.06.2016 року проведено державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 1 га та присвоєно їй кадастровий номер :02:001:0123 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

Згодом рішенням Харківецької сільської ради від 04.07.2016 року затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 та передано йому у власність ділянку площею 1 га з кадастровим номером :02:001:0123 для ведення особистого селянського господарства.

В подальшому, ОСОБА_2 передав вищенаведену земельну ділянку в оренду ФГ «МВМ-АГРО», що підтверджується рішенням державного реєстратора Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області Танчик Т.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.03.2017 року № 34147446 згідно договору оренди від 01.01.2017 року.

Задовольняючи клопотання представника ФГ «МВМ-АГРО» про призначення судової земельно-технічної експертизи, районний суд виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні фактичні обставини неможливо.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами; призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У справі, що переглядається, предметом спору є визнання недійними рішення 34 сесії 6 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району Полавської області від 13.03.2015 року та рішення 7 сесії 7 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району Полавської області від 04.07.2016 року, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання її повернути з підстав того, що спірна земельна ділянка, належить до земель природно-заповідного фонду, що передані до складу Національного природного парку «Пирятинський».

Отже, зважаючи на предмет спору, обставини, які підлягають доказуванню, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для правильного і об`єктивного вирішення спору між сторонами, необхідні спеціальні знання, що реалізується шляхом призначення судової експертизи, висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Призначення експертизи не порушує прав учасників справи, а є лише способом доведення учасником справи своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

За таких обставин, враховуючи правове регулювання підстав для призначення експертизи та наведені заявником підстави для призначення експертизи, враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання та призначення судової земельно-технічної експертизи.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що призначення експертизи у даній справі має наслідком зупинення провадження у справі та, як наслідок, збільшення фактичного часу її перебування у провадженні суду, оскільки, виходячи із балансу інтересів учасників справи, відмова у проведенні експертизи буде порушенням рівності сторін щодо можливості надавати докази в умовах, що не є суттєво гіршими від умов іншої сторони спору.

При цьому, встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно зазначив, що для проведення вказаної експертизи потрібен певний проміжок часу, тому провадження у справі підлягає зупиненню. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи не суперечить вимогам ст. 252 ЦПК України.

З врахуванням викладеного, оскільки судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі судової земельно-технічної експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовані заперечення на заявлені позовні вимоги.

Не може бути прийнято до уваги посилання в апеляційній скарзі на неможливість проведення аналогічних експертиз в інших справах, так як не узгоджується з приписами ч.4 ст.263 ЦПК України.

Отже, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування колегією суддів не встановлено

Керуючись ст.ст.367, 374ч. 1 п. 1,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника Полтавської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12.06.2024 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна