Справа № 464/1753/23
пр.№ 2/464/166/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Севери Ю.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу №464/1753/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Севера Н.В., 28.03.2023 р. звернулась в Сихівський районний суд м. Львова із позовом до відповідача ОСОБА_4 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_6 , у якому просить припинити незаконну діяльність в підвальному приміщенні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом заборони експлуатації вказаного нежитлового підвального приміщення для розміщення фітнес -клубу "Естет" та заборонити здійснювати в даному приміщенні діяльність; стягнути з ОСОБА_4 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду на загальну суму 20000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 61500,00 грн., витрати за проведення двох експертних досліджень в розмірі 2364,00 грн. та сплачений судовий збір на загальну суму 2147,20 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Львівської області Федаш М.М., являється власником квартири АДРЕСА_2 . 01.08.2022 року між позивачем ОСОБА_3 та третьою особою на стороні позивача ОСОБА_6 укладено Договір оренди та акт прийому-передачі даної квартири. З 01.08.2022 року і по даний час, третя особа ОСОБА_6 проживає у вказаній квартирі. Зазначає, що під квартирою ОСОБА_3 , розташоване нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 132,1 кв.м. Власником даного нежитлового приміщення є відповідач ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 01.06.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Серафим Л.В. В даному нежитловому приміщенні яке розташоване безпосередньо під квартирою позивачки знаходиться фітнес-клуб «Естет», який здійснює свою діяльність незаконно, без жодних документів, з порушенням державних санітарних норм, правил благоустрою та прав позивачки, третьої особи на нормальне, спокійне проживання. Незаконна діяльність в приміщенні відповідача перешкоджає позивачці у здійсненні права нормального розпорядження та користування власним майном, а також порушує право на тишу та відпочинок; безпечні умови проживання та здоров`я через гучну музику, шум, постійні крики. Представник позивачки звертає увагу, що позивачка мала попередніх орендарів, які були змушені розірвати з нею договір оренди, оскільки вони не могли нормально проживати в квартирі через постійний шум, музику від діяльності в приміщенні відповідача, що підтверджується відповідною заявою ОСОБА_7 , від 15.03.2023 року. В результаті здійснення незаконної діяльності відповідача ФОП ОСОБА_5 позивачка зверталася з скаргами у відповідні служби, за результатами розгляду яких отримала відповіді та експертні дослідження, копії яких долучено до позовної заяви. Представник позивачки вважає, що порушене право позивачки необхідно захистити у спосіб припинення незаконної діяльності фітнес-клубу «Естет» в підвальному приміщенні, власником якого є відповідач ОСОБА_4 . Крім цього, представник позивачки зазначає, що відповідач своїми діями завдав позивачці моральну шкоду, яка проявляється у моральних (душевних) стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу неможливості нормального користування квартирою, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а відтак вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду, яку позивачка оцінює в розмірі 20000 грн. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 11.04.2023 року прийнято до розгляду позов та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 08.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19.02.2024 року клопотання представника позивача, адвоката Севери Н.В. про залучення співвідповідача задоволено. Замінено статус третьої особи ФОП ОСОБА_5 , на співвідповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Сихівського районного суду від 17 червня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у зв`язку із залученням до участі в справі співвідповідача ФОП ОСОБА_5 , та з метою недопущення порушення його процесуальних прав, справу повернуто до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 15.07.2024 року.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи на стороні позивача, адвокат Севера Н.В. позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити.

Представник відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - адвокат Ільків Г.М. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог із мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку.

Заслухавши представника позивача та третьої особи на стороні позивача, представника відповідача ФОП ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи у їх сукупності та з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 19.12.2009 року посвідченого ОСОБА_8 , нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Львівської області являється власником квартири АДРЕСА_2 .

01.08.2022 року позивачка ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_6 . Договір №01/08/2022 оренди житлового приміщення- квартири АДРЕСА_2 . Згідно Акту прийому-передачі житлового приміщення від 01.08.2022 року, ОСОБА_3 передала у строкове платне користування ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 . З 01.08.2022 року і по даний час ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 проживає.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.12.2022 року затребуваної ОСОБА_1 , вбачається, що відповідач ОСОБА_4 являється власником нежитлового приміщення, підвального приміщення під індексами LIV; LV; LVI; LVII по АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач ОСОБА_5 25.10.2022 року зареєстрований як фізична особа-підприємець. Види діяльності: 93.13 Діяльність фітнес-центрів (основний); 85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку; 93.11 Функціювання спортивних споруд; 93.12 Діяльність спортивних клубів.

Відповідно до ч.1 ст.58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відкриття суб`єктом господарювання філій (відділень), представництв без створення юридичної особи не потребує їх державної реєстрації, що передбачено ч.2 ст.58 ГК України.

Згідно ст.42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, що не заборонена законом.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що передбачено ч.1 ст.319 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права вбачається, що підприємницька діяльність відповідача ФОП ОСОБА_5 , яку останній здійснює в нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 , є законною.

Суд критично оцінює подані представником позивача письмові докази, оскільки такі жодним чином не підтверджують обставини наведені в позові, в тому числі незаконну діяльність ФОП ОСОБА_5 .

Представник позивачки та третьої особи на стороні позивачки, адвокат Севера Н.В., долучила до позовної заяви нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_7 , яка зазначає, що вона разом з сім`єю орендувала квартиру позивачки з 2017 року по січень 2022 року. Через некомфортне проживання від діяльності фітнес-клубу «Естет» їх сім`я була змушена змінити орендоване житло. ОСОБА_7 , викликалася в суд в якості свідка за клопотанням представника позивачки, однак не з`явилася.

З долученого Договору майнового найму №б/н укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 від 24.09.2017 року вбачається, що чоловік ОСОБА_7 , орендував в позивачки квартиру терміном з 17.10.2017 року по 17 жовтня 2018 року. У випадку відсутності заяви однієї із сторін про намір його розірвання даний Договір оренди вважався продовженим на наступний термін (12 місяців), (п.4.1 Договору),тобто до 17 жовтня 2019 року.

Подальша пролонгація Договору, автоматичне продовження його в даному Договорі відсутня.

На долученій представником позивачки нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_7 , нотаріус засвідчила справжність підпису особи, а не достовірність зазначених нею даних. Сама ОСОБА_7 , в судове засідання як свідок не з`явилася, свідчення свідка під присягою суду не надала, відтак суд не може взяти до уваги її письмові свідчення.

Також в якості свідків не викликалися стороною позивачки сусіди будинку АДРЕСА_1 , які нібито зверталися з колективною заявою у Франківську районну адміністрацію м. Львова про здійснення перевірки діяльності ФОП ОСОБА_5 , яка також долучалася представником позивачки до позовної заяви.

Як вбачається з практики Верховного суду викладеного в Постанові від 19.01.2022 року у справі 202/2965/21, роздруківка електронного листування не може вважатися електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч.1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язком реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі не можливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа на захищеній від внесення правок і викривлення».

Долучені представником позивачки скріншоти переписки, не підтверджують таку конкретно з ФОП ОСОБА_5 , в тому числі його незаконну діяльність.

Крім цього, як вбачається із долучених представником позивачки звернень, скарг від третьої особи на стороні позивача ОСОБА_10 , такі мали місце ще до укладення ним Договору оренди квартири АДРЕСА_2 та до офіційної реєстрації підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 , що може свідчити про особисті неприязні відносини ОСОБА_10 до ФОП ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Допитані у судовому засіданні в якості спеціалістів лікар лаборант лабораторії фізичних факторів ДУ «Львівський ОЦ КПХ МОЗ» ОСОБА_11 , та інженер лабораторії фізичних факторів ДУ «Львівський ОЦ КПХ МОЗ» ОСОБА_12 , які на платне замовлення ОСОБА_6 складали Протокол №33 від 27.09.2022 року і Протокол №1 від 30.01.2023 року шумового навантаження в квартирі позивачки, в своїх вільних поясненнях та на запитання учасників справи і суду повідомили, наступні обставини: дослідження шумових навантажень проводилися двічі; орієнтовно в першій половині дня, близько трьох годин. Шумове навантаження походило лише від однієї бокової стіни кімнати ( спеціалісти вказали з якої саме стіни на технічному паспорті квартири), однак дана стіна виходить на вулицю та не межує з підвальним приміщенням, яке використовує під свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5 .

Перед проведенням вищезазначених досліджень фахівці не повідомлялися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку; останнє свідоцтво про калібрування приладу проводилося 26.01.2021 року (тобто більше одного року; таке свідоцтво до складеного протоколу спеціалістами не долучалося).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Права та охоронювані законом інтереси особи, незаконне посягання на майнові та особисті немайнові права та законні інтереси особи, повинні підлягати захисту. Таке посягання, порушення або не визнання мають бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення.

Для належного правового регулювання та щоб визначити засоби реалізації таких прав та інтересів, необхідно обрати ефективні способи їх захисту.

Відповідно до ч.5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права і є результатом діяльності щодо захисту прав.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути відповідним наявним обставинам.

Аналогічну ідею закріплено в ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини не раз наголошував на необхідності ефективного захисту.

У п.75 рішення від 5.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» зазначено, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади.

Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

На думку суду позивачка не навела обґрунтування обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог, які її права, свободи чи законні інтереси були порушені.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтовані та не доведені в суді, не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові- на позивача, що передбачено п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247,258,352,354,355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІПН відсутній, місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено 06.11.2024 року.

Головуючий Б.Р. Мичка