Справа № 703/4943/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Дегтярь Л.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 25 січня 2019 року у справі N 346/5668/18 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист за рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 25 січня 2019 р. у справі N 346/5668/18 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 відкликати та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначала, що згідно із рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 13 травня 2019 р. у справі N 346/5668/18 стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 (до розірвання шлюбу « ОСОБА_4 »), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08 листопада 2018 року і проводити до набуття дітьми повноліття. Виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів вона пред`являла до відділу державної виконавчої служби. На сьогоднішній день позивачка вважає, що визначений судом розмір аліментів 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень) є малим, оскільки в Україні відбулися значні інфляційні процеси в результаті чого значно підвищилася вартість життя, а тому зросли витрати на утримання дітей. Окрім того, у дочки ОСОБА_5 було діагностовано гостру лімфобластичну лейкемію, у зв`язку з чим було проведено лікування БІТ НДСЛ «ОХМАДИТ». На сьогоднішній день, ОСОБА_5 має статус дитини з інвалідністю до 18 років, а тому потребує періодичних (постійних) медичних оглядів (візити до лікарів, здачу аналізів), прийом спеціальних медичних ліків, покращеного (збалансованого) харчування. Зазначає, що на теперішній час змінився її матеріальний стан у гіршу сторну а відповідача у кращу.

Ухвалою судді від 27 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява від представника позивачки, адвоката Геріх Н.А. про розгляд справи у її відсутність та позивачки та про підтримання позовних вимог.

Відповідач про розгляд справи був повідомленим у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, у якому зазначав, що позов він не визнає, проти зміни способу стягнення аліментів заперечує посилаючись на ст. 182 СК України в якій визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Вказує на те, що має гіпертрофічну хворобу серця, а тому постійно вживає медичні препарати та затрачає значні кошти. Окрім, того вказує, що на протязі п`яти років проживає разом однією сім`єю з іншою жінкою та її трьома дітьми, шлюб зареєстрували тільки церковний. Дружина не працює, займається вихованням дітей, а тому сім`я перебуває на його утриманні. Вказує, що також надає матеріальну допомогу матері, яка є інвалідом третьої групи.

05 лютого 2024 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача ОСОБА_6 відносно поданого відповідачем відзиву. В письмових поясненнях представник вказує, що відповідачем по справі не надано доказів того, що на його утриманні перебуває цивільна дружина та її діти, оскільки відсутні будь-які докази, що ним несуться витрати на їх утримання. Окрім того, вважає, що надана копія посвідчення матері відповідача ОСОБА_7 , як інваліда 3 групи, також не підтверджує того факту, що вона перебуває на матеріальному утриманні сина та те, що вона потребує таке утримання. Вказує, що на сьогоднішній день визначений судом розмір аліментів (1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень) на одну дитину є малим, оскільки в Україні відбулися значні інфляційні процеси в результаті чого значно підвищилася вартість життя, а тому зросли витрати на утримання дітей, зміну сімейного стану та матеріально становища, оскільки ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку, а тому єдиним її доходом є отримання соціальної допомоги при народженні дитини. Окрім того, посилається на те, що з січня 2023 року мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей до 6 років становить 1136 грн, а для дітей від 6 до 18 років 1416,50 грн. З урахуванням наведеного, на сьогоднішній день відповідач фактично сплачує майже мінімальний розмір аліментів, проте дана сума аліментів не забезпечує фактичне утримання дітей, яке на сьогоднішній день несе позивачка. Зазначає, що ОСОБА_2 є працездатним, має постійне місце роботи та отримує постійний дохід.

Представник позивачки, адвокат Геріх Н.А. надала до суду клопотання про витребування у Головного управління ДПС в Івано Франківській області відомості про доходи ОСОБА_2 про в період з січня 2019 року по лютий 2024 року.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року клопотання представника позивача, адвоката Геріх Наталії Анатоліївни про витребування доказів задоволено.

17 квітня 2024 року на адресу суду Головним управління ДПС в Івано Франківській області надано інформацію про доходи відповідача.

Враховуючи вище викладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Врахувавши позицію сторін, викладену письмово, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 25 січня 2019 року у справі N 346/5668/18 стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08 листопада 2018 року і проводити до набуття дітьми повноліття.

Позивачка зазначає, що після винесення рішення суду в Україні відбулись значні інфляційні процеси в результаті чого значно підвищилась вартість життя, зросли ціни на утримання дітей. Окрім того дочка Христина захворіла та потребує постійного лікування та прийому медичних препаратів. Крім того зазначає про те що у відповідача після винесення рішення суду про стягнення аліментів значно покращився матеріальний стан, а тому відповідно він має змогу утримувати дітей у більшому розмірі ані ж визначений рішенням суду.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 8 Закону України Про охорону дитинства встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини (ст. 141 СК України).

Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Із положень частини першої статті 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як передбачено частиною першою статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості один із батьків має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У такому випадку частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, а також тверда грошова сума аліментів визначається судом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, а саме матеріальний та сімейний стан платника аліментів і дітей.

Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення статті 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, в силу статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, та навпаки).

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа №6-143цс13), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Указаний правовий висновок підтриманий Верховним Судом у постановах від 30 червня 2020 року (справа №343/945/19), від 12 січня 2022 року (справа №545/3115/19), від 22 серпня 2022 року (справа №712/6313/21).

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Виходячи з наведених вище положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Позивачка ОСОБА_1 заявила вимогу про зміну способу стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначеного рішенням суду у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, на 1/3 частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що матеріальне становище відповідача змінилося, він офіційно працевлаштований, у зв`язку зі зростанням цін, визначений раніше рішенням суду розмір аліментів на дітей не покриває матеріальних витрат,що нею несуться, а тому цієї суми аліментів недостатньо. Змінилося і її матеріальне становище.

З довідок про реєстрацію місця проживання виданих виконавчим комітетом Смілянської міської ради № 3030, 3029 та витягу № 4623 вбачається, що позивачка зареєстрована та проживає разом із своїми дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

З довідки національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 17 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 має захворювання «гостра лімфобластна лейкемія». По догляду за дитиною знаходить мати ОСОБА_3 .

З посвідчення серії НОМЕР_1 від 21 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 має інвалідність до 18 років.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_2 послався на те, що на його утриманні перебуває цивільна дружина та її діти, окрім того відповідач надає матеріальну допомогу матері та має проблеми зі здоров`ям, в зв`язку з чим ним несуться витрати на лікування.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Відповідач, як на підтвердження своїх заперечень проти позову та понесення витрат на своє лікування, подав до суду копію результатів огляду № 4249505 від 09 листопада 2023 року. З вказаного документу вбачається, що ОСОБА_2 пройшов огляд у кардіолога та йому було призначено лікування шляхом прийому медичних препаратів протягом 20 та 30 днів.

Жодних доказів призначення постійного медичного лікування та понесення витрат на придбання таких медичних препаратів відповідачем до суду не надано. Відповідно такі посилання відповідача не приймаються судом, оскільки не підтвердженні належними та допустимим доказами.

Окрім того відповідач зазначає, що він на протязі п`яти років проживає однією сімє`ю із іншою жінкою та її трьома дітьми, шлюб між ними церковний, дружина не працює, виховує дітей а тому сім`я перебуває повністю на його утриманні.

Жодних доказів утримання, як дружини так і її трьох неповнолітніх дітей, як і доказів спільного проживання, відповідачем до суду не надано.

Відповідачем, як на підставу для відмови у задоволенні позову, зазначається також і те що він надає матеріальну допомогу матері ОСОБА_8 , яка є інвалідом третьої групи, що підтверджується копією її посвідчення.

З наданої відповідачем до відзиву на позовну заяву копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 25 грудня 2003 року вбачається, що ОСОБА_7 має пенсію по інвалідності 3 група захворювання.

Однак відповідачем до суду не додано навіть копію свідоцтва про своє народження, відповідно до якої суд міг би встановити, що копія посвідчення надана до відзиву, належить саме його матері.

Разом з тим, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання відповідача, що ним витрачаються кошти на допомогу матері ОСОБА_7 , яка має 3 групу інвалідності.

Матеріали справи не містять належних доказів, що мати відповідача перебуває на його утриманні чи потребує такого утримання, враховуючи відсутність доказів про розмір її пенсії, відсутність рішення суду про стягнення аліментів на утримання матері, а чи перебування її на його утриманні, відсутність будь яких доказів понесених витрат саме на утримання матері ОСОБА_7 (квитанцій, чеків, платіжних інструкцій, товарних накладних та інше).

Окрім того, з наданих Головним управління ДПС в Івано Франківській області відомостям від 10 квітня 2024 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2023 року вбачається, що дохід відповідача ОСОБА_2 склав: в 2019 році 9260 грн., в 2020 році 49265,59 грн., в 2021 році 61063 грн. в 2022 році 519960,95 грн., в 2023 році 321690 грн.

Із зазначених відомостей вбачається покращення матеріального становища платника аліментів ОСОБА_2 і збільшення його доходу в період після винесеного рішення суду (25.01.19) та до моменту звернення позивачки із даним позовом до суду та відповідно у відповідача є можливість сплати аліментів у більшому розмірі, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей.

При цьому, суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19, які зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Суд не може залишити поза увагою інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, а батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Такий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 09 листопада 2022 року у справі № 173/2312/18.

Разом з тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Зазначене в сукупності, на думку суду, свідчить про наявність достатніх правових підстав для зміни розміру стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх присудження.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

У справі, що є предметом розгляду, встановлено, що з часу винесення рішення суду значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, предмети гігієни тощо, окрім того донька Христина має захворювання яке потребує коштів на лікування, відповідач працевлаштований, в нього зріс дохід, інших дітей на утриманні не має (докази про це у справі відсутні).

Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі N 643/11949/19 зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи передбачене законом право одержувача аліментів на зміну способу їх стягнення, зокрема, із твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів, покращення майнового стану платника аліментів, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин, зокрема, збільшенню розміру аліментів на дитину, засадам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки визначений судом розмір аліментів для сплати в розмірі 1500 грн. на кожну дитину є недостатнім для утримання дітей сторін, які проживають разом із матір`ю.

Однак щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача у збільшеному розмірі з моменту подачі позову до суду, суд зазначає наступне.

Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Таким чином вимоги позивачки про стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення з моменту подачі нею позову до суду не підлягають до задоволення, а їх стягнення слід проводити з дати набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.

Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263 265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , визначений рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 25 січня 2019 року у справі N 346/5668/18.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно,починаючи з дати набрання рішення суду і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист виданий на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 25 січня 2019 року у справі N 346/5668/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08 листопада 2018 року і проводити до набуття дітьми повноліття - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький