Справа № 471/150/24
Провадження №2/471/103/24
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № №471/150/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що Відповідач ОСОБА_3 є батьком доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даний час донька є студентом I курсу денної форми навчання навчального закладу ВСП Вознесенський фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету. Навчається на неповному державному забезпеченні, денної форми навчання. Строк закінчення навчання 30 червня 2025 року. Позивач несе весь тягар обов`язку по вихованню та утриманню доньки, тому і звернулась до суду з даною позовною заявою з проханням зобов`язати відповідача виконати свій обов`язок, так як сама не в змозі забезпечити доньку всім необхідним.

Представник позивача під час судового засідання заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, до суду надіслав відзив в якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, та визначити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень. Зазначив, що наразі він сплачує аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружину ОСОБА_7 , яка не працює, а також батьків, які є пенсіонерами. Тому має можливість сплачувати аліменти лише у розмірі 2500 грн.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, актовий запис №68, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 (а.с. 13).

Згідно довідки № 31 від 25.04.2024 року ОСОБА_4 навчається в ВСП Вознесенський фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету на 1 курсі денної форми навчання, спеціальність "Облік і оподаткування" на бюджетній основі, період навчання з 01.09.2023 року. Термін закінчення коледжу 30.06.2025 року. (а.с.4).

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, саме стягувач вирішує спосіб стягнення аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач по справі сплачує аліменти на сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 від (доходу) грошового забезпечення. На його утриманні знаходиться дружина, яка не працює, статусу безробітного не має, допомогу по безробіттю не отримує, неповнолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та непрацездатні батьки.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення аліментів в розмірі 1/10 з усіх видів доходів відповідача.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходяться батьки, оскільки згідно відповіді ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_10 перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком у розмірі 10621,32 грн.; ОСОБА_11 , отримує пенсію за віком у розмірі 3979,18 грн., що є більшим ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини всіх видів доходу, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 06.02.2024 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ставку судового збору в розмірі 1211 ( тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2024 року.

СуддяІ.Б. Гукова