ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/33936/23

Провадження № 22-ц/4820/1121/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

П`єнти І.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року (суддя Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, Першої Хмельницької державної нотаріальної контори про зняття арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, Першої Хмельницької державної нотаріальної контори про зняття арешту з нерухомого майна.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що їй належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 .

В рамках отримання правничої (правової) допомоги, ОСОБА_2 стало відомо про те, що 13 грудня 2012 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 30 листопада 2012 року у справі № 2218/24861/2012.

Разом з тим, 30 листопада 2012 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду в порядку забезпечення позову у справі № 2218/24861/2012 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Отже арешт, який накладено на нерухоме майно на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 30 листопада 2012 року у справі № 2218/24861/2012, жодним чином не стосується належної позивачу на праві власності квартири.

Існуючі в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна архівні записи про арешт квартири позивачки, внесені помилково та порушують право її на вільне розпорядження своїм майном, а тому вказані обтяження слід скасувати та виключити з реєстру записи про арешт майна під реєстраційними номерами: 13379349, 13379494, 13379575.

Із урахуванням викладеного, позивач просила суд скасувати обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровані Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 13 грудня 2012 року, реєстраційні номери обтяжень: 13379349, 13379494, 13379575, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначені записи про арешт.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року, в якому ухвалою цього ж суду від 29.04.2024 року виправлено описки, позов задоволено частково.

Скасовано обтяження у вигляді арешту на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , зареєстровані Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 13 грудня 2012 року, реєстраційні номери обтяжень:13379349, 13379494, 13379575.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 644,16 грн. судового збору.

Стягнуто з Першої Хмельницької державної нотаріальної контори на користь держави 214,72 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що права позивача дійсно порушені накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 , проте вказана квартира належить позивачу на праві спільної часткової власності, інші співвласники квартири із позовними вимогами про скасування арешту не зверталися, а тому слід скасувати обтяження у вигляді арешту на 1/4 частину квартири, належну ОСОБА_1 .

Також судом стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь держави в сумі 644,16 грн. оскільки сплачений позивачем судовий збір згідно квитанції: 4881-2393-2335-1789 не був зарахований до державного бюджету.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким задовольнити її позовні вимоги повністю, змінити розподіл судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив, що арешт на квартиру позивача було накладено неправомірно, проте дійшов помилкового висновку про зняття такого арешту лише з 1/4 частки квартири, оскільки обтяження у вигляді арешту нерухомого майна реєструвалось нотаріальною конторою на квартиру як цілу частку. Скасування арешту із 1/4 частини квартири жодним чином не відновлює порушеного права позивача. Щодо сплати судового збору за подання позовної заяви, апелянт зазначає, що засобами телефонного зв`язку службовою особою ГУ ДКС України у Хмельницькій області представнику позивача було повідомлено про зарахування до бюджету коштів в розмірі 858,88 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.

В судове засіданні апелянтка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представники Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, Першої Хмельницької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.06.2010 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.06.2010 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.06.2010 року.

Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 13 грудня 2012 року, накладено обтяження на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційні номери обтяжень:13379349, 13379494, 13379575.

Підстава обтяження: ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 30.11.2012 року, справа №2218/24861/2012. Зазначене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.02.2024 року за №365558421.

Крім того, встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2012 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну відповідачам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підставі ордеру на жиле приміщення №000841, серія ХМН, виданий 06.09.2012 року.

Відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2013 року знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30.11.2012 року. Реєстраційний номер 13384891.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2013 року - ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2013 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що накладений ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 30.11.2012 року.

Арешт на квартиру АДРЕСА_1 по справі №2218/24861/2012 судом не накладався.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статей 316, 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 статті 358 ЦК Цкраїни).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень статі 391 ЦК України позов про усунення порушення права, не пов`язаних із позбавленням права володіння підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності.

З огляду на зазначене, оскільки існуючі в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про арешт квартири АДРЕСА_1 внесені помилково Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою та порушують право позивача як співвласника спірної квартири, яка здійснює право спільної часткової власності, в силу закону за згодою інших співвласників, частки яких не виділено, тому обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 . в місті слід скасувати.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову на зазначене уваги не звернув, ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Позов ОСОБА_1 слід задовольнити. Скасувати обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровані Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 13 грудня 2012 року, реєстраційні номери обтяжень:13379349, 13379494, 13379575.

Скасування обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровані Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 13 грудня 2012 року, реєстраційні номери обтяжень:13379349, 13379494, 13379575. є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження записів про арешт спірної квартири.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Скасувати обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровані Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 13 грудня 2012 року, реєстраційні номери обтяжень:13379349, 13379494, 13379575.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2024 року.

Судді: Т.О. Янчук

І.В. П`єнта

О.І. Ярмолюк