Провадження №2-др/367/40/24
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцун А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну (доповнення) умов шлюбного договору, -

в с т а н о в и в :

06 квітня 2024 року від адвоката Тернової Вікторії Олександрівни, подано в інтересах ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну (доповнення) умов шлюбного договору. В обґрунтування заяви представник відповідача зазначає, що 25 березня 2024 року Ірпінським міським судом Київської області ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну (доповнення) умов шлюбного договору, яким в задоволенні позову відмовлено, однак питання щодо відшкодування вартості судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу не вирішувалось. У зв`язку з вищевикладеним просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, надану йому по справі в період з 06.11.2019 -26.03.2024 року адвокатом Терновою В.О. по справі №761/19480/19 в сумі 24 100,00 грн. Від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі та заявлені вимоги підтримала. 23.05.2024 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати та просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що вищевказана заява подана з недотримання процесуальних строків та до заяви не долучено договір про надання послуг правничої допомоги. Крім того зазначає, що долучений акт приймання-передачі послуг має неточності та виправлення. Також зазначає, що в наданих актах дублюються послуги,які не можуть бути предметом двох актів. Представник позивача стверджує, що судові витрати є завищеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, також просила проводити розгляд заяви про стягнення витрат на правову допомогу без участі позивача та її представника. У судове засідання 23 травня 2024 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну (доповнення) умов шлюбного договору відмовлено. Під час виступу в судових дебатах представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 зробила заяву про те, що докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу надасть після ухвалення рішення суду. 06 квітня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , подала до відділення поштового зв`язку для відправки до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу долучила акт приймання передачі послуг 1/1 від 05 квітня 2024 року. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин першої та другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів на підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Виходячи зі змісту ч.8 ст.141 ЦПК України сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом. Частина 8ст.141ЦПК України кореспондується із положеннями п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України, в якому визначено, що у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. При цьому абзацом 3частини 8 статті 141 ЦПК України передбачені наслідки неподання відповідних доказів протягом встановленого строку у виді залишення такої заяви без розгляду. Отже, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, який подається стороною до суду разом з першою заявою по суті спору, не є заявою про подання доказів розміру судових витрат після ухвалення рішення суду, передбаченою ч.8 ст.141 ЦПК України. Хоча Цивільним процесуальним кодексом України не забороняється можливість зробити заяву про подання доказів після ухвалення рішення при поданні попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат. Оскільки рішення суду у даній справі було ухвалене 25 березня 2024 року, то останнім днем строку для подання доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, є 01 квітня 2024 року, а тому представником відповідача ОСОБА_2 пропущено строк для подання вказаних доказів. Таким чином, порушено процедуру надання доказів понесених стороною витрат на правову допомогу, встановлену ч.8 ст.141 ЦПК України, тому правові підстави для стягнення на користь відповідача судових витрат на надання правничої допомоги відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність залишення поданої заяви без розгляду. Керуючись ст. ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну (доповнення) умов шлюбного договору залишити без розгляду. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю. В. Кравчук