Провадження №2/751/306/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 р. місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняКурган В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 751/11488/23
за позовомОСОБА_1
до треті особи АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК», ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
пропро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню
учасники справи та представники:
позивач та його представник не з`явились
представники відповідачів треті особи не з`явились не з`явились

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 27 липня 2020 року № 5353, яким з неї на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» стягнено 72746,50 грн, посилаючись на те, що дії нотаріуса при вчинені виконавчого напису суперечили чинному законодавству.

Позовна заява надійшла до Новозаводського районного суду м. Чернігова 26.12.2023. Ухвалою головуючого судді від 04.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначене перше судове засідання на 01.02.2024.

Позивачка та її представник в судове засідання 01.02.2024 не з`явились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності та повну підтримку позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення заперечень не мають.

Відповідач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІДЕЯ БАНК» у судові засідання свого представника не направило, у відзиві на позов представник АТ «ІДЕЯ БАНК» Марта Гук заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач позов не визнав. Разом з відзивом відповідач надав копію договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», за яким клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги до клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах, визначених цим договором. У витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 у реєстрі боржників № 2 значиться ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 108030,62 грн.

До початку судового засідання адвокатом Новиком М. С. подано клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», , у зв`язку з відступленням йому права вимоги за кредитним договором № R01.00616.004931733 від 18.02.2019.

Ухвалою суду від 04.03.2024 клопотання представника позивача адвоката Новика Максима Сергійовича було задоволено, та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» , яке є юридичною особою з юридичною адресою: 03126, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, буд. 8., та відкладено розгляд справи на 29.03.2024 року.

Співвідповідач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА у судові засідання свого представника не направило, відзив на позовну заяву до суду не надало.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. за місцем знаходження нотаріальної контори судових викликів і повідомлень не отримує. Згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 № 4722/5, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 № 4, на підставі підпунктів «е», «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, а також грубим порушенням закону, яке завдало шкоди фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за № 7921 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано.

Представник Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлений належним чином.

Неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи з такого:

27 липня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 5353, яким стягнуто з на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № R01/00616/004931733 від 18.02.2019, укладеним з Акціонерним товариством «Ідея Банк», за період з 30.03.2020 по 10.06.2020 включно, заборгованість в загальному розмірі 72 746,50 грн, що складається з: 58403,93 грн строковий основний борг, 1343 грн - прострочений основний борг; 938, 82 грн строкові проценти, 1120,32 грн -пеня, 1900 грн плата за вчинення виконавчого напису. Таким чином, оскаржуваним виконавчим написом стягнуто з позивача грошові кошти на загальну суму 72746.50 грн (а.с. 10).

Постановою приватного виконавця Приходька Ю. М. від 07.09.2020 за оскаржуваним виконавчим написом відкрите виконавче провадження ВП № 62965676 про примусове виконання виконавчого напису № 5353 від 27.07.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. (а.с. 9).

Оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з такого:

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Відповідно до ст.. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: …оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені Офіційний вісник України від 21 березня 2017 року № 23.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених в простій письмовій формі.

Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 27.07.2020 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, вчиненого в простій письмовій формі.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому суд вважає за недоцільне обговорювати інші порушення, допущені приватним нотаріусом при вчинення оскаржуваного виконавчого напису.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц (провадження №61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що із позивача стягнуто грошові кошти за Кредитним договором R01/00616/004931733 від 18.02.2019, укладеним з АТ «ІДЕЯ БАНК».

Окрім того, відповідно до кредитного договору, кредит був виданий у 2019 році, строком до 18.02.2027, відповідно, борг у розмірі 58403,93 грн не міг утворитись за два місяці і двадцять днів, що вказує на відсутність безспірної заборгованості. Також, відповідачем не додано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором R01/00616/004931733 від 18.02.2019

Таким чином, безспірність заявлених вимог на час вчинення виконавчого напису викликає у суду обґрунтовані сумніви, як і добросовісність нотаріуса при перевірці вимог стягувача до вчинення виконавчого напису.

Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, також у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Новик М. С. на підставі договору про надання правової допомоги від 31.05.2023 та ордеру (а.с. 6,7).

Згідно з розрахунком суми витрат за надану правову допомогу від 31.05.2023, загальна вартість робіт з надання професійної правової допомоги складає 8500 грн, оплата проведена на розрахунковий рахунок в сумі 8000 грн. (а.с. 7а-8).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням складності справи, обсягу зібраних доказів, проведеної аналітичної роботи адвокатом, витраченого адвокатом часу витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем підлягають стягненню з позивача у розмірі 5000 грн. Заявлену до стягнення суму суд вважає надмірною, оскільки позовна заява складена у справі зі сталою судовою практикою.

Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 1 073,60 грн, які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Звертаючись з вимогою про сплату судових витрат сторона позивача наполягала на тому, що вони мають буди відшкодовані первісним кредитором, який звернувся до приватного нотаріуса з завою про вчинення виконавчого напису.

Зважаючи на те, що з 20 червня 2018 року вищою судовою інстанцією країни було остаточно визначено, що на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально, виконавчі написи не вчиняються, саме АТ «ІДЕЯ БАНК», звернувшись за вчиненням виконавчого напису у 2020 році, несе ризик порушення прав божника при вчинені виконавчого напису, у зв`язку з чим суд погоджується з вимогами позивача про стягнення судових витрат з АТ «ІДЕЯ БАНК».

Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 280-289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 27 липня 2020 року за реєстровим номером № 5353, яким з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» стягнуто 72746,50 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», 79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11, , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний тест рішення суду складний 06.06.2024.

Суддя А. С. Лібстер