РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі судового засідання Лозинському Т-Р.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Магістральне» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та просив ухвалити рішення на підставі якого стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10058,38 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Магістральне». Для здійснення оплати за житлово комунальні послуги мешканцям квартири АДРЕСА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість отриманих комунальних послуг. Згодом, ЛКП «Магістральне» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу . 28.09.2015 року Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ №465/5912/15 про стягнення з відповідачів на користь ЛКП «Магістральне» суми заборгованості у розмірі 6082,33 грн., та 1218, 80 грн. судового збору. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.09.2015 судовий наказ було скасовано.

Відповідачі протягом усього часу існування заборгованості здійснювали часткову оплату, тим самим визнавали існування даної заборгованості та договірних відносин між ними та ЛКП «Магістральне». Просить позов задоволити.

16.06.2022 року відповідачами подано відзив на позовну заяву, в якому вказують, що між ними та позивачем не має ніяких договірних зобов`язань, так як будь які договори про надання житлово комунальних послуг відсутні. Крім цього, відповідачами 16.06.2022 року подано заяву про застосування строку позовної давності.

На підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м.Львова Турчак М.І. №708/Р від 29.03.2023 року, рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи передано судді Ванівському Ю.М.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2023 року справу прийнято до провадження суддею Ванівським Ю.М. та відкрито провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати позовну давність до даних правовідносин.

Суд, заслухавши думку сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно частини третьої статті 12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 22.11.2021 року № 1748 за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Квартира приватизована.

Квартира за адресою АДРЕСА_3 перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Магістральне».

Відповідно до відомостей про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідачам відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , та з якого вбачається, що заборгованість з 01.2016 року по 11.2021 становить 10058,38 грн.

Позивачем було скеровано відповідачу попередження, згідно якого заборгованість станом на 22 листопада 2021 року складає 10058,38 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.10.2015 року було скасовано судовий наказ №465/5912/15-ц від 28.09.2015 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 6082,33 грн. заборгованості.

Згідно довідки ОСББ «Тролейбусна 7» від 31.05.2022 №21/2022, будинок по АДРЕСА_1 обслуговує ОСББ «Тролейбусна 7» з 01 жовтня 2019 року.

В матеріалах справи містяться акти обстеження будинку по АДРЕСА_1 , акти претензії про неналежне надання послуг, претензії на неналежне надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які надані відповідачами.

Позивачем на доведення факту належності надання послуг до матеріалів справи долучено акти на гідравлічне випробування трубопроводів від 07.08.2017 року, акти готовності до опалювального періоду, акт №82 про перевірку та прочищення димових і вентиляційних каналів комунально побутових об`єктів, житлових та громадських будинків від 24.12.2017 року, копії робочих листків, договори про надання послуг, звіт по використанню матеріалів на виконання робіт по буд. АДРЕСА_1 .

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України від 24червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Такі послуги надаються споживачу фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

У пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Пунктом 1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги.

Згідно ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

За приписами ст..ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідачі відмовлялися від споживання житлово-комунальних послуг у встановленому порядку, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку.

Оскільки балансоутримувачем будинку за адресою АДРЕСА_3 , яке надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, центрального опалення, мешканцям будинку (у тому числі і відповідачам), останні повиннні сплачувати вартість житлово-комунальних послуг.

Звертаючись до суду з даним позовом, ЛКП «Магістральне» просило стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 10 058,38 грн. за період з січня 2016 року по листопад 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі 12.06.2023 року подали клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 цього Кодексу.

Ч.2 ст.264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача 29.11.2021 року.

Враховуючи наведене, строк позовної давності та наяву заборгованість за період з січня 2016 року по листопад 2021 року, до стягнення з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з січня 2019 року по листопад 2021 року в сумі 4142,84 грн. (в межах трирічного строку позовної давності) за утримання будинку та прибудинкової території, а відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов Львівського комунального підприємства «Магістральне» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Магістральне» заборгованість за житлово комунальні послуги у розмірі 4 142 (чотири тисячі сто сорок дві) гривні 84 копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Магістральне» судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 червня 2024 року.

Сторони у справі:

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Магістральне», , адреса: 79000, м. Львів, вул. Наукова, 32а;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Суддя Ванівський Ю.М.