Справа № 464/1465/24
пр.№ 2/464/813/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2024 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в :

представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») А.Москаленко М.С. 28.02.2024 звернулась в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за договором кредиту та страхування № Z06.00205.005126319 від 08.04.2019 та заборгованість за договором кредиту та страхування № Z06.00205.005237643 від 08.05.2019 у загальному розмірі 135 378,59 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.04.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір кредиту та страхування № Z06.00205.005126319, а також 08.05.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір кредиту та страхування № Z06.00205.005237643. 07.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 07.07.2023 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування № Z06.00205.005126319 від 08.04.2019 в сумі 62 727,56 грн, з яких: 25 028,10 грн заборгованість за основним боргом; 16 828,05 грн заборгованість за відсотками; 20 871,41 грн заборгованість за комісіями, а також за договором кредиту та страхування Z06.00205.005237643 від 08.05.2019 в сумі 72 651,03 грн, з яких: 28 795,12 грн заборгованість за основним боргом; 19 482,07 грн заборгованість за відсотками; 24 373,84 грн заборгованість за комісіями. Позивач зазначає, що усі нарахування, що відбувались до дати отримання ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Таким чином, із покликанням на ст. ст. 525, 530, 599, 610, 611, 625, 626, 628, 638, 639, 641, 642, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1, 1082 ЦК України, просить стягнути зазначену заборгованість за кредитними договорами з відповідачки.

Ухвалою від 05.03.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Від відповідачки ОСОБА_1 25.03.2024 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження відступлення права вимоги за зазначеними кредитними договорами, а також вважає заявлену суму заборгованості в розмірі 135 378,59 грн необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами. Зокрема, вказує, що позивачем ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги та зарахування їх на рахунок останнього. А тому, вважає, що не доведено переходу прав від первісного кредитора до позивача. Щодо наданих розрахунків заборгованості відповідачка зазначила, що такі складені самим позивачем і не містять жодного підтвердження реальності господарської операції. По таких розрахунках неможливо вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з її сторони, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані та за що. Зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, безпосередньо після її закінчення. Таким чином, вказує, що виписка по рахунках або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі, якщо такі відповідають вимогам первинних документів, а наявність лише розрахунку заборгованості за кредитними договорами вважає неналежним підтвердженням існуючої заборгованості. Окрім цього, до відзиву на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 долучила квитанції щодо часткового погашення нею заборгованості за кредитними договорами.

Від представника позивача ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Волянської К.Я. 04.04.2024 надійшла відповідь на відзив відповідачки, у якому остання підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити, покликаючись на таке. Щодо укладення кредитних договорів представник зазначила, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договори кредиту та страхування № Z06.00205.005126319 від 08.04.2019 та № Z06.00205.005237643 від 08.05.2019 укладені у письмовій формі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення зазначених договорів, на погоджених умовах, шляхом особистого підписання таких договорів. Також, враховуючи постанову Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13, факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами є нічим іншим, як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням всіх благ передбачених кредитними договорами. Відповідачкою ОСОБА_1 не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З наведеного слід зробити висновок, що не спростування відповідачкою презумпції правомірності кредитних договорів призводить до того, що всі права, набуті сторонами правочину за цими договорами, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитних договорів, підлягають виконанню. Також, згідно із постанови Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами є нічим іншим, як визнанням вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отримання всіх благ, передбачених кредитними договорами. Щодо доказів, які підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачці та первинних документів та щодо нарахування відсотків, представник відповідача зазначила таке. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідачки, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані АТ «Ідея Банк» до позивача в рамках укладеного договору факторингу №07072023. Однак, з метою надання вичерпної інформації по справі та у відповідності до умов договору факторингу, позивачем ініційовано запит до АТ «Ідея Банк» на надання інформації щодо надання (перерахування) коштів відповідачу, а також додаткових розрахунків заборгованості. Станом на 02.04.2024 позивачем від АТ «Ідея Банк» отримано докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачці за укладеними кредитними договорами, а саме виписку за кредитним договором Z06.00205.005126319 від 08.04.2019, довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором Z06.00205.005126319 від 08.04.2019, виписку за кредитним договором Z06.00205.005237643 від 0.05.2019, довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором Z06.00205.005237643 від 0.05.2019. Нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку просить стягнути. Окрім цього, відповідачка не додала до відзиву власного розрахунку заборгованості та доказів, що не користувалась кредитними коштами. Натомість, виписка по рахунку підтверджує користування кредитними коштами, внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання нею боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору та погодження всіх умов договору. Адже, без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, зазначає, що волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями. Враховуючи вищевикладене представник позивача зазначає, що обставини, на які посилається відповідачка, як на підставу для залишення позовної заяви без задоволення, належним чином не обґрунтовані та безпідставні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 8 квітня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування № Z06.00205.005126319, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 30 000 грн строком на 36 місяців зі змінюваною процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 21,99 % річних.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.00205.005126319 від 08.04.2019, загальна заборгованість за невиконання умов зазначеного договору станом 07.07.2023 становить 62 727,56 грн, з яких: 25 028,10 грн заборгованість за основним боргом; 16 828,05 грн заборгованість за відсотками; 20 871,41 грн заборгованість за комісіями.

З виписки з рахунку ОСОБА_1 , складеного 07.07.2023 директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» Р.Куніцьким, за період з 08.04.2019 по 07.07.2023, вбачається здійснення операцій за рахунком відповідачки, зокрема здійснювалась видача кредитних коштів та погашалась заборгованість.

Окрім цього, 8 травня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування Z06.00205.005237643, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 33 700 грн строком на 36 місяців зі змінюваною процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 21,99 % річних.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.00205.005126319 від 08.05.2019, загальна заборгованість за невиконання умов зазначеного договору станом 07.07.2023 становить 72 651,03 грн, з яких: 28 795,12 грн заборгованість за основним боргом; 19 482,07 грн заборгованість за відсотками; 24 373,84 грн заборгованість за комісіями.

З виписки з рахунку ОСОБА_1 , складеного 07.07.2023 директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» Р.Куніцьким, за період з 08.05.2019 по 07.07.2023, вбачається здійснення операцій за рахунком відповідачки, зокрема здійснювалась видача кредитних коштів та погашалась заборгованість.

07 липня 2023 року між AT «Ідея Банк» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, за умовами якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору (пункти 2.1 та 2.2 Договору факторингу).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами: №Z06.00205.005126319 від 08.04.2019, загальна заборгованість 62 727,56 грн, з яких: 25 028,10 грн заборгованість за основним боргом; 16 828,05 грн заборгованість за відсотками; 20 871,41 грн заборгованість за комісіями; №Z06.00205.005126319 від 08.05.2019, загальна заборгованість 72 651,03 грн, з яких: 28 795,12 грн заборгованість за основним боргом; 19 482,07 грн заборгованість за відсотками; 24 373,84 грн заборгованість за комісіями.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Щодо заперечень відповідачки ОСОБА_1 про укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів, суд зазначає таке.

За змістом ч.1 ст.1047, ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, відповідно частини першої статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Тобто, письмова форма договору внаслідок його реального характеру є підтвердженням отримання грошових коштів і саме на позичальника закон покладає обов`язок доказування протилежного.

Разом з тим, відповідачка ОСОБА_1 не надала жодного підтвердження факту неукладання зазначених вище кредитних договорів та неотримання грошових коштів за кредитним договором, а навпаки долучила до відзиву платіжні документи щодо часткового погашення нею заборгованості за такими, що свідчить про визнання та виконання таких кредитних договорів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17 зазначено, що в статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Таким чином, обов`язок щодо повернення коштів за кредитним договором має абсолютний характер і його невиконання можливо виключно у визначених законом випадках.

Отже, зважаючи на встановлену статтею 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи презумпцію правомірності укладеного між сторонами кредитного договору такий договір у розумінні статей 11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення та існування обумовлених ними прав і обов`язків сторін.

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на спростовання факту укладення кредитного договору та отримання відповідачкою кредитних коштів на умовах, що передбачені кредитним договором. Крім того відповідачкою, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростовано розмір заборгованості за кредитними договорами, зазначений позивачем, а також не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами в повному обсязі.

Окрім цього, відповідачка ОСОБА_1 у відзиві, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, серед іншого, зазначила, що позивачем не надано належних доказів набуття права вимоги від первісного кредитора щодо заборгованості за кредитними договорами №Z06.00205.005126319 від 08.04.2019 та № Z06.00205.005237643 від 08.05.2019.

Суд вважає такі доводи сторони відповідачки необґрунтованими, оскільки відповідачка ОСОБА_1 не оскаржувала в судовому порядку договір факторингу №07072023 від 07.07.2023, відтак, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Більше того, вона, як боржник, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості за кредитними договорами у разі відступлення права вимоги, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору.

Таким чином, враховуючи наведене вище, оскільки відповідачкою ОСОБА_1 не виконано зобов`язань щодо повернення кредитних коштів за зазначеними вище кредитними договорами, а позивач отримав право вимоги за такими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.4 кредитних договорів №Z06.00205.005126319 від 08.04.2019 та № Z06.00205.005237643 від 08.05.2019 сторони дійшли згоди про те, що в Додатку №1, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено: - детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; - графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; - сум комісійної винагороди та інших платежів за договором.

Із Паспортів споживчого кредиту, що є Додатками №1 до договорів кредиту та страхування №Z06.00205.005126319 від 08.04.2019 та № Z06.00205.005237643 від 08.05.2019 вбачається, що ними встановлено платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору, зокрема орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та ін. платежі), а також встановлено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення.

Даними паспортами споживчого кредиту визначено періоди платежів, зокрема за кредитним договором №Z06.00205.005126319 з 08.05.2019 по 08.03.2022, платіж за розрахунковий період в сумі 1 901,41 грн., що складається з погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом, інших послуг банку; за кредитним договором № Z06.00205.005237643 з 08.06.2019 по 08.05.2022, платіж за розрахунковий період в сумі 2 136,23 грн., що складається з погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом, інших послуг банку.

Разом з тим, умовами зазначених кредитних договорів не передбачено зобов`язання відповідачки сплачувати комісію, інші послуги банку. Більше того, з розрахунку заборгованості за кредитними договорами до складу заборгованості позивач включає заборгованість за комісіями, а згідно наведених вище паспортів споживчого кредиту комісія за надання кредиту та комісійний збір не нараховувався. Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісіями на загальну суму 45 245,25 грн, як складової кредитної заборгованості за кредитними договорами, є безпідставною.

Окрім цього, суд, при вирішенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісіями враховує також постанову Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у якій зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне управління кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.1 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за управління кредиту без конкретного переліку які саме послуги надаються є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту та страхування № Z06.00205.005126319 від 08.04.2019 в розмірі 41 856,15 грн (заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками) та заборгованість за договором кредиту та страхування № Z06.00205.005237643 від 08.05.2019 в розмірі 48 277,19 грн (заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками), а всього 90 133,34 грн.

Щодо судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 016 грн.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 279 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредиту та страхування № Z06.00205.005126319 від 08.04.2019 та заборгованість за договором кредиту та страхування № Z06.00205.005237643 від 08.05.2019 в розмірі 90 133 (дев`яносто тисяч сто тридцять три) грн 34 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 016 (дві тисячі шістнадцять) грн судового збору, сплаченого при поданні позову, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.06.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК