КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/4571/23 Головуючий у 1 інстанції: Ковбель М.М.
Провадження № 22-ц/824/7345/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року в справі за позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: Іванківська територіальна громада Іванківського району Київської області, про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

В липні 2023 року Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Іванківська територіальна громада Іванківського району Київської області, про відшкодування шкоди. Зазначило, що 11.02.2023 року на р.Тетерів в с.Горностайпіль Вишгородського району Київської області, відповідач ОСОБА_1 ловив рибу на ділянці водойми, де заборонено будь-яке рибальство. ОСОБА_1 зловив риби у кількості 7 окунів, 1 щука, чим порушив Правила любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Своїми діями ОСОБА_1 спричинив шкоду рибним запасам України на суму 25602,00 грн. Постановою Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області від 11.02.2023 року №015165 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КупАП та накладено штраф у розмірі 170 грн. Вказана постанова відповідачем не оскаржувалася. Завдані збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодував. Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області просило стягнути з ОСОБА_1 заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів майнову шкоду у розмірі 25 602,00 грн. Заподіяна майнова шкода підлягає відшкодуванню на користь Іванківської територіальної громади.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року в задоволенні позову Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Апелянт вважаю помилковим висновок суду про відсутність у Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області права на звернення до суду із відповідними вимогами про стягнення збитків на користь Іванківськоїа територіальної громади Іванківського району Київської області. Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та наділені повноваженнями подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30.09.2015, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля, і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Пунктом 1 Положення про Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 № 229 визначено, що Управління (Київський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ, повноваження якого поширюються на м. Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ч.3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Стягнення шкоди, завданої забороненим виловом риби, на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об`єкт водного фонду та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства. Завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у відповідному співвідношенні. Оскільки відповідач вчинив правопорушення на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, платежі щодо відшкодування завданої навколишньому природному середовищу шкоди зараховуються на спеціальний рахунок селищної ради, а їх несвоєчасна сплата призводить до дефіциту місцевого бюджету. В контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Верховний Суд звертає увагу на те, що органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до постанови Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області від 11.02.2023 року №015165 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КупАП та накладено на нього штраф у розмірі 170 грн. Даною постановою установлено, що 11.02.2023 року на р.Тетерів в с.Горностайпіль Вишгородського району Київської області, відповідач ОСОБА_1 ловив рибу на ділянці водойми де заборонено будь-яке рибальство. ОСОБА_1 зловив риби у кількості 7 окунів, 1 щука, чим порушив Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», чим наніс збитків на суму 25602,00 грн. До постанови доданий розрахунок матеріальної шкоди, який складений головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» на суму 25 602,00 грн.

07 березня 2023 року Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області ОСОБА_1 пред`явлена вимога про відшкодування завданої шкоди, яка залишена ним без задоволення.

Відмовляючи в позові Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просив стягнути заподіяну шкоду не на користь держави шляхом перерахування на відповідні казначейські рахунки, а на користь Іванківської територіальної громади Київської області. Зміна формулювання судом позовних вимог не допускаєтсья з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.

Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з вимогами ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №895 від 30.09.2015 року, передбачено, що Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15.07.2016 року, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Пунктом 9 наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 24.09.2021 № 412 внесено зміни до Положення про Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016, та змінено назву заголовку Положення в такій редакції «Положення про Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області».

Відповідно до ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.1 ст.13. Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Вишгородської міської ради Київської області). Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність в Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області правових підстав для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 як особи, яка заподіяла збитки рибному господарству України та Іванківській територіальній громаді Іванківського району Київської області.

Стягнення завданої забороненим виловом риби шкоди на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об`єкт водного фонду та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 541/307/17 також визнав законною можливість стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь територіальної громади за відповідним позовом Державної екологічної інспекції.

Суд першої інстанції на вказані вище вимоги закону, обставини справи та правові висновки Верховного Суду належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в позові з визначених ним підстав.

Підстави для звернення до суду з даним позовом обґрунтовані Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області постановою від 11.02.2023 року №015165 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КупАП, в якій установлено розмір збитків. Матеріали справи не містять доказів оскарження ОСОБА_1 вказаної постанови. Відповідач ОСОБА_1 не навів спростування визначеного у встановленому законом порядку розміру шкоди та відповідного розрахунку на суму 25 602,00 грн. А тому позовні вимоги Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області підлягає стягненню 2684,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 4026,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області задовольнити.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: Іванківська територіальна громада Іванківського району Київської області, про відшкодування шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, у розмірі 25 602,00 грн., яку необхідно сплатити на користь Іванківської територіальної громади.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області 2684,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 4026,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.