справа № 179/1124/24
провадження № 6/179/38/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року смт.Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Чорної А.О.,

секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

за участю головного державного виконавця Федориненка О.В.,

розглянувши подання головного державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Федориненка О.В. про примусовий привід боржника - ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання головного державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Федориненка О.В. про примусовий привід боржника - ОСОБА_1 до Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із залученням в установленому порядку працівників поліції.

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження ВП № 72419352 з виконання виконавчого листа № 179/1821/21, виданого 06.12.2022 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 38 200 грн. Боржником вимоги виконавчого документа не виконуються в повному обсязі, він ухиляється від сплати боргу, приховує свої доходи та місце роботи, на виклики до державного виконавця не з`являється.

Посилаючись на викладені обставини головний державний виконавець просить вирішити питання щодо застосування до боржника ОСОБА_1 привід до Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Головний державний виконавець у судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, вкладені в ньому.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до норм процесуального закону, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не надходило.

Вислухавши доводи головного державного виконавця та дослідивши подання про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається головний державний виконавець, суд приходить до наступного висновку.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням щодо застосування до боржника приводу. Таке подання державного виконавця погоджується з начальником відділу державної виконавчої служби, в якому зазначаються прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання або/та роботи, місцезнаходження органу державної виконавчої служби і час, на який необхідно здійснити привід боржника.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Так, на виконанні у Новомосковському відділі державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває ВП № 72419352 з примусового виконання виконавчого листа № 179/1821/21 від 20.09.2022, виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 38 200 гривень.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Натомість доказів, які б підтверджували направлення гр. ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу, що вказана у виконавчому документі, суду не надано, що викликає у суду розумний сумнів щодо обізнаності боржника про наявне виконавче провадження.

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі . іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 14 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Звертаючись до суду із поданням про привід боржника, виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання виконавчого листа суду, проте суду не надано доказів, які б підвереджували фактичне їх вчинення.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне. Наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про привід боржника як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання .

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається із змісту подання головного державного виконавця, станом на час звернення до суду у боржника наявна заборгованість, однак, при цьому суду не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, не надано доказів того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Зокрема, посилання головного державного виконавця, що боржник не з`явився на виклики головного державного виконавця до ВДВС, є безпідставними, оскільки суду в повному обсязі не надано доказів, а саме підтверджень щодо отримання безпосередньо ОСОБА_1 таких викликів.

Одночасно з цим, суд зазначає, що головним державним виконавцем при надсиланні документів виконавчого провадження, зокрема, викликів, не було дотримано ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Так, виклик головного державного виконавця від 18.10.2023 року за вих. № 99683 був направлений боржнику 20.10.2023 року, а виклик головного державного виконавця від 26.04.2024 року за вих. № 64636 був направлений боржнику 07.05.2024 року. При цьому, дата явки до головного державного виконавця по останньому виклику на 08.05.2024 року. Зазначені обставини унеможливили своєчасне сповіщення боржника ОСОБА_1 про необхідність явки до відділу ДВС. Тому, висновок про умисні дії боржника ОСОБА_1 щодо уникнення виконання судового рішення є передчасним та не співмірним з огляду на надані суду письмові докази.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Федориненком О.В. не здійснені всі процесуальні дії для реального виконання виконавчого листа та застосування до боржника дієвих заходів для виконання судового рішення, не надано суду належних та допустимих доказів того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання, а, відтак, не вбачає підстав для застосування приводу відносно боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП № 72419352, виходячи з представлених суду на час розгляду подання матеріалів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Федориненка О.В. про примусовий привід боржника - ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О. Чорна