КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/7101/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення, у якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 26 травня 2023 року (а.с.3-7, т. 2), просило: виселити ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням їй іншого постійного жилого приміщення, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на праві власності; виселити ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; виселити ОСОБА_3 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року позовну заяву ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що 07 липня 2023 року представник позивача звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з аналогічними позовами про виселення апелянта та членів її родини із квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тобто з тими самими позовними вимогами і до тих самих відповідачів, що і заявлені у даній цивільній справі.

Апелянт вважає, що такі дії є зловживанням процесуальними правами та прямо заборонені нормами ЦПК України.

Про вищенаведені факти зловживання процесуальними правами з залученням відповідних доказів у встановленому законодавством порядку стороною відповідачів було заздалегідь письмово повідомлено до судового засідання 19 грудня 2023 року, а тому суд мав залишити позов без розгляду на підставі пункту 4 ст. 257 ЦПК України, а саме : у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

ОСОБА_1 вважає, що вищевказане свідчить про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи і як наслідок, подальше неправильне застосування ним норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить апеляційний суд змінити мотивувальну та резолютивну частини ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року, зазначивши підставами для залишення позовної заяви без розгляду пункт 4 ст. 257 ЦКП України, а саме : «у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав».

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Належним чином повідомлені учасники справи на апеляційний розгляд справи не з`явилися.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2020 року ТОВ «ФК «Приватні ініціативи» звернулися до Солом`янського районного суду міста Києва із позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року було відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання на 20 травня 2021 року на 14 год. (а.с. 45 т.1).

В подальшому судовий розгляд вказаної справи був відкладений на 11 серпня 2021 року з підстав неявки відповідачів у справі ( а.с. 47 т.1), а потім на 27 вересня 2021 року, яке також було відкладено на 27 січня 2022 року ( а.с. 128 т.1), в подальшому на 20 жовтня 2022 року (а.с.183 т.1), яке також не відбулося у зв`язку із неявкою відповідачів та третьої особи.

В подальших судових засіданнях, що відбулися 18 січня 2023 року та 14 березня 2023 року було оголошено перерву для надання можливості представнику позивача - адвокату Лойфер А.О. надати докази у справі щодо смерті відповідача ОСОБА_5 ( 224 т.1).

В подальших судових засіданнях, що призначалися на 29 травня ( а.с. 17 т.2), 26 червня 2023 року ( а.с.38 т.2) розгляд справи по суті не був проведений у зв`язку зі неявкою на судове засідання на 29 травня 2023 року представника відповідачів, а 26 червня 2023 року у зв`язку із неявкою представника позивача. Розгляд справи був відкладений на 21 вересня 2023 року, який також не відбувся у зв`язку із не повідомленням про даний розгляд представника позивача та його неявкою до суду ( а.с.89-90 т.2).

Наступний розгляд справи судом було призначено на 19 жовтня 2023 року.

Про дату час та місце розгляду справи сторони, в тому числі позивач - ТОВ «ФК «Приватні ініціативи» було повідомлено належним чином, що підтверджується зворотнім повідомлення про вручення повістки ( а.с 97 т.2).

В дане судове засідання представник позивача не з`явився, у зв`язку із чим суд відклав розгляд справи на 19 грудня 2023 року та направив відповідні виклик сторонам у справі.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони, в тому числі позивач - ТОВ «ФК «Приватні ініціативи» було повідомлено належним чином, що підтверджується зворотнім повідомлення про вручення повістки ( а.с 135 т.2).

19 грудня 2023 року суд своєю ухвалою залишив позов поданий ТОВ «ФК «Приватні ініціативи» без розгляду у зв`язку із повторною неявкою у судове засідання представника позивача, який був повідомлений належним чином.

Ухвалюючи дане судове рішення суд першої інстанції мотивував його тим, що у судові засідання, призначені на 19 жовтня 2023 року та 19 грудня 2023 року представник позивача не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення та довідки про доставку електронних документів.

Довіреністю №586 від 02 грудня 2022 року генеральний директор ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» Никифоров С.Л. уповноважив адвоката Лойфер А.О. представляти інтереси довірителя у тому числі в судах України всіх інстанцій та юрисдикцій.

23 вересня 2023 року представниця позивача адвокат Лойфер А.О. подала клопотання у якому, окрім іншого, просила всі процесуальні документи, повістки та інші повідомлення у справі скеровувати на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та електронну пошту позивача.

Суд направив позивачу на вказану представником поштову адресу судові повістки про виклик до суду на 19 жовтня 2023 року та 19 грудня 2023 року. Відповідно до відміток на рекомендованих поштових повідомленнях, судові повістки про виклик до суду отримано представником ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» Гайдай.

Крім того, суд направив позивачу на електронну адресу судову повістку про виклик до суду на 19 грудня 2023 року, яку згідно довідки про доставку електронного листа доставлено до електронного кабінету 30 жовтня 2023 року.

Додатково суд направив представнику позивача - адвокату Лойфер А.О. на електронну адресу, зазначену в процесуальних документах поданих до суду, судові повістки про виклик до суду на 19 жовтня 2023 року та 19 грудня 2023 року, які згідно довідок про доставку електронного листа доставлено до електронного кабінету 28 вересня 2023 року та 30 жовтня 2023 року відповідно.

Таким чином, суд виконав обов`язок щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Ураховуючи викладене суд виснував, що позивач у справі ТОВ «ФК «Приватні ініціативи», будучи повідомленим належним чином про день та час судових засідань, двічі поспіль не з`явився в судові засідання, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача матеріали справи також не містять, розгляд справи без участі позивача не є можливим, суд вважав, що з підстав п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позовну заяву слід залишити без розгляду.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про залишення без розгляду позову відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі статтею 223 ЦПК Українинеявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач (представник позивача) у справі ТОВ «ФК «Приватні ініціативи» у судові засідання, призначені на 19 жовтня 2023 року та 19 грудня 2023 року, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи (том 2, а.с. 97, 135), не з`явився, не повідомив причини неявки у судові засідання, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала. При цьому представником позивача не заперечуються вказані обставини.

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути й поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", заява № 36655/02).

Відтак суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

З урахуванням вищевказаних обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано норми процесуального законодавства при постановлені оскаржуваної ухвали.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на неправильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства при постановленні оскаржуваної ухвали у зв`язку із тим, що на її переконання суд повинен був залишити позов без розгляду з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України так як у провадження Солом`янського районного суду міста Києва перебувають у провадження аналогічні справи за позовом ТОВ «ФК «Приватні ініціативи», які подані у липня 2023 року та зареєстровані за №760/16315/23 та 760/16331/23, перебувають у провадження судді Солом`янського районного суду міста Києва Козленко Г.О., колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки позов у справі, яка переглядається в апеляційному порядку (760/25308/20) був поданий до суду раніше вище зазначених апелянтом справ та не міг бути залишений без розгляду із зазначених ним підстав.

Крім того, оскаржувана у даній справі ухвала суду постановлена на підставі клопотання, яке було заявлено представником ОСОБА_1 - адвокатом Гриньковським С.П. саме на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 139 т. 2), яке і було задоволено судом.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення постановлене з дотриманням норм процесуального законодавства, тому підстави для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Текст постанови складено 05 червня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв