ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4215/24 Справа № 199/7821/23 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на денній формі навчання другого курсу факультету інформаційних технологій Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» (передбачене закінчення навчання 30.06.2025 р.), проживає разом з матір`ю. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу дитині, хоча отримує заробітну плату, має добрий стан здоров`я, інших осіб на утриманні не має.

Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи проводити стягнення з дати звернення до суду із даним позовом до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 р.(а.с.1-3).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, задоволено частково. Вирішено стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи проводити стягнення з 25 вересня 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2026 року включно. Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.54-55).

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду змінити в частині розміру стягнення з 1/6 частини заробітку на 1/8.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 7).

ОСОБА_3 на умовах договору навчається на 2 курсі денної форми навчання факультету інформаційних технологій Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», зарахований 12.09.2022 р., передбачене закінчення навчання 30.06.2026 р. (а.с. 9,10).

ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю (звор. а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 проходить службу за контрактом, що підтверджується довідкою від 15.11.2023 р. №21552, є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією (офтальмологічна МСЕК), інвалідність встановлена з 06.06.2023 р. безстроково.

ОСОБА_2 звертався за медичною допомогою з приводу інших захворювань, що підтверджується письмовою консультацією спеціаліста від 05.01.2024 р.

На підставі свідоцтва про шлюб судом встановлено, що ОСОБА_2 06.05.2022 р. взяв шлюб із ОСОБА_4 .

На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2023 р. судом встановлено, що ОСОБА_2 є боржником з виконання на користь ОСОБА_1 рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (199/6528/20) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 83 925,04 грн.

Постановою державного виконавця Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черниш К.В. від 17.10.2023 р. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доход боржника (ВЕ №72969335).

ОСОБА_2 отримує дохід, що підтверджується довідкою від 05.01.2024 р., за період з 11.03.2023 р. по 01.01.2024 р. розмір доходу склав 193 808,10 грн.

Сторони у цій справі не досягли згоди з питання утримання повнолітного сина, який продовжує навчання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що повнолітній ОСОБА_3 , який продовжує навчання, мешкає разом із матір`ю, перебуває на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим для суду наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, який продовжує навчання. Щодо розміру аліментів, які стягуватимуться, то при визначенні розміру аліментів суд врахував доведений письмовими доказами стан здоров`я відповідача (останній є інвалідом ІІІ групи), майновий стан (відповідач є боржником у виконавчому провадженні з виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (справа №199/6528/20) про стягнення на користь ОСОБА_1 пені в розмірі 83 925,04 грн., сімейний стан відповідача (відповідач одружений), у зв`язку з чим дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, при визначенні розміру аліментів судом 1 інстанції було враховано, що повнолітній ОСОБА_3 , який продовжує навчання, мешкає разом із матір`ю, перебуває на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, який продовжує навчання.

Щодо розміру аліментів, які стягуватимуться, то при визначенні розміру аліментів суд врахував доведений письмовими доказами стан здоров`я відповідача (останній є інвалідом ІІІ групи), майновий стан (відповідач є боржником у виконавчому провадженні з виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (справа №199/6528/20) про стягнення на користь ОСОБА_1 пені в розмірі 83 925,04 грн., сімейний стан відповідача (відповідач одружений).

Врахувавши зазначені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується й колегія суддів, про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача.

Посилання відповідача на наявність у нього заборгованості по пені по аліментам та наявність нової дружини не можуть бути підставою зменшення розміру аліментів, оскільки вказані обставини не знімають з відповідача обов`язку, відповідно до частини 1 статті 199 СК України, надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, та були вже враховані судом 1 інстанції при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню.

Інші доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: