РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м.Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: - Баличевої М.Б., секретаря Василенко Г.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, ОСОБА_3 , Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Радіонович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2021 до Шевченківського районного суду м. Києва засобами поштового зв`язку від позивача ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2021 р. позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

На виконання вищезазначеної ухвали позивачем через канцелярію суду 02.11.2021 року подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви та витребування доказів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.11.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києвавід 07.02.2022 р. вищевказану цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Вишгородського районного суду Київської області.

30.03.2023 року матеріали цивільної справи надійшли на адресу Вишгородського районного суду Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, 23.05.2007 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладений кредитний договір № К2НСGA00000108, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 84690,00 доларів США, зі сплатою відсотків та строком погашення до 23.05.2017 року. Того ж дня, в забезпечення виконання зобов`язання за договором № К2НСGA00000108 між ПАТ КБ «Приватбанк» та фізичними особами 23.05.2007 року укладено договір поруки, а також договір іпотеки. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку 111 294,20 дол. США заборгованості за кредитним договором та по 913,50 грн. з кожного з відповідача у рахунок відшкодування витрат за сплати судового збору. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.02.2017 року, залишеного без змін Постановою Верховного суду від 13.11.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року скасоване та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором, а саме 62 593,25 дол. США заборгованість за кредитом, 17 060,41 дол. США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 600 дол. США заборгованість з комісії за користування кредитом, 428 585,82 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. В іншій частина позовних вимог відмовлено. 16.09.2016 р. між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 3 до Кредитного договору № К2НСGA00000108 від 23.05.2007 та змінено валюту кредитування на гривню. 01.10.2018 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис нотаріуса № 1483 про звернення стягнення на нерухоме майно садовий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Однак зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушенням строку, встановленого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», за яким стягував має право пред`явити вимогу щодо стягнення заборгованості за договором, адже строк виникнення права такої вимоги, згідно умов кредитування сплинув 11.12.2014 року. Зазначили, що немає доказів того, що нотаріусу були надані відповідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначили, що вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Вказали, що є рішення суду про стягнення боргу, правовідносини сторін за кредитним договором припинилися. Рішення суду про стягнення заборгованості змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На підставі викладеного, просять визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 01.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1483.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.05.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни належним чином засвідчені копії нотаріальної справи щодо видачі виконавчого напису нотаріуса від 01.10.2018 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1483 та належним чином засвідчену копію виконавчого напису нотаріуса 01.10.2018 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1483. Залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 .

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, 21.07.2023 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. листом повідомила, що надати належним чином засвідчені копії виконавчого напису та документів, на підставі яких його вчинено 01.10.2018 року за № 1483 не має можливості, оскільки згідно акту від 05.01.2022 року № 9 вони знищені (т. 1 а.с. 202)

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.12.2023 року залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузя Олександра Радіоновича. Витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузя О.Р. належним чином засвідчені копію виконавчого провадження № 63936655.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, 19.02.2024 року ОСОБА_5 листом повідомив суд, що він мобілізований до лав ЗСУ, крім того його діяльність зупинена 05.12.2022, про що міститься відповідний запис в Єдиному реєстрі приватних виконавців України, Зазначив, що виконавче провадження № 63936655 закінчено 30.06.2021, його матеріали були здані до архіву (т. 2 а.с. 43).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2024 року витребувано у АТ КБ «Приватбанк» належним чином завірені документи: письмову вимогу про усунення порушення умов кредитного договору № K2HCGA00000108 від 23.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису), надісланого боржнику ОСОБА_1 перед вчиненням дій щодо видачі виконавчого напису нотаріуса Бондар І.М. від 01.10.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1483; докази надсилання вищезазначеної вимоги про усунення порушення (письмового повідомлення про вчинення виконавчого напису) на адресу ОСОБА_1 ; нотаріально посвідчений кредитний договір № K2HCGA00000108 від 23.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та АК КБ «Приватбанк» та оригінали для огляду під час судового засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.04.2024 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, оскільки порушена процедура, а саме відсутня вимога Банку про усунення порушення. Зазначив також, що коли вчинявся виконавчий напис існував судовий спір. Крім того ним подані додаткові пояснення до позовної заяви, в яких вказав, що в даній справі відсутній факт направлення Відповідачем листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання Позивачем такого листа, що має суттєве значення для вирішення спору по суті.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, 30.10.2024 року через систему «Електронний суд» подала клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки для надання витребуваних документів необхідний час. Крім того, 17.09.2024 року нею було подано заяву, оскільки їй потрібен додатковий час для збору та отримання з архіву Банку витребуваних доказів. 01.04.2024 року через систему «Електронний суд» подала письмові пояснення на позовну заяву, в якій зазначила, що оспорюваний виконавчий напис №1483 був вчинений не за кредитним договором, як про те зазначає Позивач, а саме за Договором іпотеки від 25.05.2007 року, який був 25.05.2007 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 4354. Таким чином, під час вчинення виконавчого напису було дотримано вимоги подання оригіналу нотаріально посвідченого договору, а отже твердження Позивача не відповідає дійсності. Щодо посилання Позивача на пропуск строку звернення до нотаріуса вказали, що в позовній заяві Позивач зазначає, що нібито кредит йому було надано в строк по 11.12.2009 року, а отже строк позовної давності спливає 11.12.2014 року. Однак дане твердження не відповідає дійсності, 23.05.2007 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № K2HCGA00000108 , відповідно до якого Банк зобов`язується надати гр. ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 84 690,00 грн. на строк з 23.05.2007 р. по 23.05.2017 р. Таким чином строк повернення кредиту за кредитним договором № K2HCGA00000108 встановлено до 23.05.2017 р. Виконавчий напис вчинений 01.10.2018 р. отже, станом на дату вчинення виконавчого напису з дня виникнення вимоги не минуло 3 роки, а тому відповідач правомірно звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст.88 Закону України Про нотаріат та п. 3.1. гл. 16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р. № 296/5, вчинив виконавчий напис. Щодо безспірності заборгованості вказали, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за формальними ознаками на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і нотаріус не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Позивач належними доказами не спростовує, а ні факту заборгованості перед Банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі. Правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були дотримані всі вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, 02.10.2024 року засобами поштового зв`язку направила заяву про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначив, що стягнення було одне, яке здійснювалося за рахунок частини будинку та земельної ділянки. 13.05.2024 року через систему «Електронний суд» подав письмові пояснення, в яких вказав, що твердження позивача, що нібито сплив термін дії кредитного договору не відповідає дійсності з огляду на те, що кредитний договір К2НСGA00000108 від 23.05.2007 року діє до 23.05.2017 року. Виконавчий напис вчинений 01.10.2018 р. отже, станом на дату вчинення виконавчого напису з дня виникнення вимоги не минуло 3 роки, а тому відповідач правомірно звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Твердження позивача про те, що кредитний договір К2НСGA00000108 від 23.05.2007 року було укладено у простій письмовій формі нічим не підтверджено. Так оспорюваний виконавчий напис №1483 був вчинений за Договором іпотеки від 25.05.2007 року, який був 25.05.2007 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 4354. Твердження Позивача про те, що на момент вчинення виконавчого напису був наявний спір встановити не можливо з огляду на те, що матеріали на підставі яких було вчинено виконавчий напис суду надано не було, їх витребування Позивачем не забезпечено. Позивач звернувся поза межами строку позовної давності встановлених ст. 257 ЦК України. Отже, позивач зловживає своїми правами, коли знаючи про наявність боргу намагається унеможливити власника користуватися законно придбаним майном.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь О.Р. до суду не з`явився, 19.02.2024 року подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази в їх сукупності, дійшов висновків про відсутність законних підстав для задоволення позову.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2ст. 12 ЦПК).

Згідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, 23.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №K2HCGA00000108, відповідно до якого банк надав позичальникові кредитні кошти шляхом видач готівки через касу чи/або перераховування на рахунок, зазначений в п.7.1 цього Договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим Договором, зазначені у розділі 7 Договору (а.с. 86-92).

Відповідно до п.7.1 Кредитного Договору № K2HCGA00000108 від 23.05.2007 Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строку з 23.05.2007 р. по 23.05.2017 р. включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 84690,00 дол. США на наступні цілі: 75 000,00 дол. США на споживчі цілі, а також у розмірі 9 690,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,24 % від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, у момент надання кредиту 1,5 % від суми кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 цього Договору.

У пункті 7.3 вказаного договору зазначено, що забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним Договором виступає договір іпотеки на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , заг. пл. 223,50 кв.м, та земельна ділянка заг. пл. 0,0697 га, а також усі інші види застави, іпотеки і т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за даним Договором.

25 травня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПриватБанк, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., реєстр. № 4354 (том 1 а.с. 16-18, том 2 а.с. 58-60, 143-145).

Згідно з пунктом 35.3. Договору іпотеки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: садовий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 223,50 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належало іпотекодавцям на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності САВ 431938, виданого 08.05.2007 Хотянівською сільською радою згідно з рішенням виконкому № 22 від 27.04.2007, зареєстрованого у Вишгородському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі: 1, номер запису: 51 та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 18773827, та згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який видано Вишгородським бюро технічної інвентаризації 10.05.2007 за №14503583, вартість садового будинку складає: 324398 грн.(триста двадцять чотири тисячі триста дев`яносто вісім гривень). Майно передається в іпотеку з невід`ємними приналежностями, що знаходяться в ньому. Цільове призначення предмету іпотеки житлова нерухомість.

Як узгоджено сторонами Договору іпотеки у пункті 35.4 цього Договору, у відповідності до статті 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки площею 0,0697 га кадастровий номер 380640004, яка розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області с/т «Надія», надана для ведення садівництва, що належить Іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯГ №157311, виданого Вишгородською райдержадміністрацією 23.05.2007 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85. Відповідно до відомостей, викладених у звіті про експертну грошову оцінку ринкової вартості земельної ділянки від 25.05.2007, ринкова вартість земельної ділянки становить: 181882 грн. 27 коп. (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят дві гривні 27 копійок).

Сторони визначили, що вартість Предмета іпотеки складає 599 940,00 (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятисот сорок) гривень 00 копійок. (пункт 35.5 Договору іпотеки).

Пунктом 24 Договору іпотеки встановлено, що у випадку порушення Кредитного договору Позичальником або цього договору Іпотекодавцями, Іпотекодержатель направляє Іпотекодавцю і Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцяти денного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться в цьому Договорі.

Крім цього, у пункті 29 Договору іпотеки «Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до статті 36 Закону України «Про іпотеку», зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом:

переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленого статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або

продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця, у т. ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно із пунктами 3032 Договору іпотеки, термін дії договору до повного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Кредитним договором та всіма додатки угодами до нього. Дострокове розірвання цього договору допускається лише за згодою сторін. Внесення змін до цього договору допускається лише за згодою сторін (т. 2 а.с. 86-97).

Матеріали справи містять витяги про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 12694552, 12694292 від 25.05.2007 року (т. 2 а.с. 98, 104), витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави № 12693216, 12693362 від 25.05.2007 (т. 2 а.с. 99, 100), витяги з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 12693317, 12693174 від 25.05.2007 (т. 2 а.с. 101), витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 12695431 від 25.05.2007 (т. 2 а.с. 103).

У березні 2015 року Банк звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №761/6939/15). Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12.10.2015 року позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку 111 294,20 дол. США заборгованості за кредитним договором, та по 913,50 грн з кожного відповідача у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору. (т. 1 а.с. 16-17)

16.09.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін до Договору іпотеки № K2HCGA00000108, посвідченого Голуб Л.А., приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області від 25.05.2007 року за реєстровим № 4354, згідно якого сторони узгодили внести зміни в Договір виклавши пункт 35.2 в новій редакції, який посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстровано у реєстрі за № 1472 (т. 1 а.с. 108).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з відповідачів 111294,20 доларів США заборгованості за кредитним договором та по 913,50 грн. з кожного у рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору (т. 2 а.с. 16-18).

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 16.02.2017 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, а саме: 62 593,25 дол. США заборгованість за кредитом, 17 060,41 дол. США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 600 дол. США заборгованість з комісії за користування кредитом, 428 585,82 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 654 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору (т. 1 а.с. 19-24).

01.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 1483, згідно якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно садовий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який є божником за кредитним зобов`язанням перед АТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору № К2НСGA00000108 від 23.05.2007 року; ОСОБА_6 , яка є майновим поручителем ОСОБА_1 за його кредитними зобов`язаннями. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 25.05.2007 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб А.А. за реєстровим № 4354, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонує задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 1 334 726,91 грн.; заборгованість за відсотками 166 826,92 грн.; пеня 2 232,07 грн.; штраф (відсоток від суми заборгованості) 75 189,30 грн, що всього становить 1 578 975,20 грн.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500,00 грн. Всього, з урахуванням витрати пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 1 582 475,20 грн. Строк, за який проводиться стягнення одинадцять років два місяці одинадцять днів, а саме з 23.05.2007 року по 03.08.2018 року (т. 1 а.с. 25-26).

16.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кузь О.Р. винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 63936655 (т. 1 а.с. 161-164).

Постановою Київського апеляційного суду від 17.08.2021 року заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено. Поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №761/6939/15-ц (том 1 а.с. 33-37). Так, як убачається із змісту мотивувальної частини вказаної постанови, рішення апеляційного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року, у цій справі, залишено без змін постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року (т. 1 а.с. 27 зворот-30).

Згідно протоколу № 543868 проведення електронних торгів від 23.06.2021 року ДП «СЕТАМ» переможцем напридбання лоту № 480536 стала ОСОБА_3 за ціною 1370000,00 грн., придбала частину двоповерхового будинку з надвір, будівлями заг. пл. 223.5 кв.м., та зем. ділянка пл. 0.0697 га, кадастр. №:38:064:0004, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 40).

30.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кузь О.Р. складено акт про реалізацію предмета іпотеки (про проведені електронні торги) у виконавчому провадженні № 63936655 (т. 1 а.с. 41-43).

Право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку та частину садового будинку, підтверджується Свідоцтвами від 1 липня 2021 року, зареєстровано у реєстрі за №1032, 1033 (том 1 а.с. 44-45), та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ь№ 263933063, 263934176 від 01.07.2021 (т. 1 а.с. 93, 95).

Матеріали справи містять акт від 05.01.2022 року № 9 про вилучення для знищення документів, внесених до Національного архівного фонду (т. 1 а.с. 203-219), довідка ФОП ОСОБА_9 про те, що прийняті від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 13.01.2023 р. 1278 кг відходів макулатури були подріблені та запресовані в присутності її представника (т. 1 а.с.221), довідка військової частини НОМЕР_1 № 1686/3569 від 14.10.2023 року про те, що ОСОБА_5 проходить військову службу у даній військовій частині (т. 2 а.с. 44)

Можливість звернення стягнення на предмет іпотеки передбачена як Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про іпотеку».

При цьому стаття 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частинами першою, другою статті 35 цього Закону визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у згаданому Переліку документів.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень, письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) викладено висновок щодо безспірності заборгованості, зокрема, у разі вчинення виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами іпотеки.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат» слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що спір про право, який унеможливлює вчинення виконавчого напису і, як наслідок, зумовлює певну правову реакцію нотаріуса, міг вбачатися нотаріусом винятково із заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, поданої відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про нотаріат» і обґрунтованої тим, що боржник звернувся до суду із відповідною позовною заявою про оспорювання заборгованості, а також на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження його позовної заяви. Але навіть такі обставини свідчили б про існування спору про право, проте не змінювали б правової характеристики цього виду заборгованості як безспірної.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 361/1488/19 виснував, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Як вказано вище вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланого іпотекодержателем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) звертає увагу, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення, або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) звертала увагу на те, що належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.

Відповідно до ст.1 Закону України Про іпотеку іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зазначила про те, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку (пункт 80 постанови).

У постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 361/7076/19 та від 18 серпня 2021 року у справі № 201/153130/16 викладено висновок про те, що слід розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо).

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Як убачається з матеріалів справи, Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у оправі № 761/6939/15-ц позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто кошти солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року у справі № 761/6939/15 вказане заочне рішення скасовано та ухвалено нове.

Позовні вимоги Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 62 593,25 доларів США заборгованості за кредитом. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) виснувала, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Із виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. від 01.10.2018 року за № ННК 013510, зареєстрований в реєстрі за № 1483, вбачається, що банк просив звернути стягнення на нерухоме майно садовий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним зобов`язанням перед АТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору № К2НСGA00000108 від 23.05.2007 року; ОСОБА_6 , яка є майновим поручителем ОСОБА_1 за його кредитними зобов`язаннями. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 25.05.2007 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб А.А. за реєстровим № 4354, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонує задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 1 334 726,91 грн.; заборгованість за відсотками 166 826,92 грн.; пеня 2 232,07 грн.; штраф (відсоток від суми заборгованості) 75 189,30 грн, що всього становить 1 578 975,20 грн.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500,00 грн. Всього, з урахуванням витрати пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 1 582 475,20 грн. Строк, за який проводиться стягнення одинадцять років два місяці одинадцять днів, а саме з 23.05.2007 року по 03.08.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, судові спори щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 перед Банком тривали з 2015 року по 13.11.2019 рік (прийняття Постанови Верховного суду), що свідчить про відсутність безспірності заборгованості у такому розмірі, в погашення якого винесений виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, з Державного реєстру судових рішень, а саме з тексту Постанови Верховного суду від 13.11.2019 року вбачається, що у березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із касаційною скаргою, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.03.2017 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі. про що Банк був обізнаний на момент його вчинення у 2018 році. Також банком змінено строк повернення кредиту пред`явленням позову Банком про стягнення заборгованості у 2015 році, а лист-вимога про усунення порушень Банком на адресу ОСОБА_1 про усунення порушень не надсилався.

Отже встановлено, що у даному випадку нотаріус не переконався у наявності у кредитора права на безспірне стягнення заборгованості та не звернув уваги на те, що період за який стягується заборгованість складає більше, а ніж три роки,а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Протягом всього часу розгляду справи в суді відповідачем не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що нотаріусу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Ненадання таких доказів третьою особою на підставі ухвали суду, якою задоволено клопотання про витребування матеріалів у приватного нотаріуса, не звільняє відповідача як стягувача та особи, яка зверталася за видачею виконавчого напису, від обов`язку доказування у даній справі.

Доводи банку про те, що оспорювані виконавчі написи були вчинені на нотаріально посвідченому договорі іпотеки, а не на кредитному договорі, а тому банком було надано приватному нотаріусу повний перелік документів, необхідних для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, оскільки для звернення стягнення на заставне майно боржника нотаріус вчиняє виконавчий напис саме на документі, що встановлює заборгованість останнього, а не на правочині про забезпечення виконання зобов`язань, зокрема договору іпотеки.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав у постанові від 28 червня 2023 року у справі № 758/3725/21.

Окремо суд зазначає, що виконавчий напис вчинено 01.10.2018 року. З позовом в суд позивач звернувся 05 жовтня 2021 року.

Частина перша статті 257 ЦК України передбачає загальну позовну давність тривалістю три роки.

Одночасно із цим, з 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02 квітня 2020 року).

Вищевказаний Закон доповнив розділ «Прикінцеві положення» ЦК України пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У постанові Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 (з відповідними змінами) зазначено, що на території України установлено карантин з урахуванням епідемічної ситуації в регіоні до 30 червня 2023 року.

Про необхідність врахування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», указано й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/18489/20.

Законом України від 08 листопада 2023 року «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон набрав чинності 30 січня 2024 року.

Отже позивач звернувся в суд в межах терміну позовної давності, визначеного ч.1 ст. 257 ЦК, з урахуванням дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», а тому доводи відповідача та представника третьої особи суд не приймає до уваги.

Керуючись ст. ст.4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни вчинений 01 жовтня 2018 року зареєстрований в реєстрі № 1483 таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.11.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д),

Треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, буд. 6/9, офіс 1)

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 )

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Радіонович (адреса: 03062, м. Київ, вул. Туполєва Академіка, 12М, 27)

Головуючий: М.Б.Баличева