ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4914/24 Справа № 210/995/24 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/995/24 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю внаслідок нещасного випадку на виробництві,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі по тексту ПАТ «АрселорМіттал») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є рідним братом ОСОБА_2 . Позивач проживали зі ОСОБА_2 однією сім`єю до моменту смерті останнього. ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», під час виконання своїх трудових обов`язків 13 червня 2021 року о 18 годині 57 хвилин в результаті нещасного випадку на виробництві на території гірничотранспортного цеху гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» біля автосамоскиду БелАЗ 75131, що знаходився в ремонті, внаслідок падіння з висоти приблизно 2 м від рівня підлоги отримав закриту черепно-мозкову травму в результаті чого у віці 39 років помер.

20 квітня 2023 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 210/2570/22, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року визнано нещасний випадок, що стався з водієм автотранспортних засобів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 13 червня 2021 року під час виконання трудових обов`язків таким, що пов`язаний з виробництвом.

Внаслідок втрати брата позивачу завдана немайнова (моральна) шкода, яка полягає в тих стражданнях, які переносить позивач, у зв`язку з втратою близької та дорогої для нього людини.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 355 000 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволений. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, 355 000 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір 3500 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Дзержинського районного суду мсіта Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обгрунтована тим, що судом не встановлено прямого причинного зв`язку між винними діями відповідача та смертю ОСОБА_2 , який загинув саме внаслідок падіння зі сходів автомобіля БелАЗ 75131, що хоч і визнано нещасним випадком на виробництві, однак винних дій роботодавця у даному випадку встановлено не було.

Вважає, що позивачем не доведено факт завдання йому моральної шкоди, а визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим, не відповідає судовій практиці по аналогічним справам.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Головного управління держпраці у Дніпропетровській області про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, визнання недійним та скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку. Визнано нещасний випадок, що стався з водієм автотранспортних засобів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 13 червня 2021 року о 18 годині 57 хвилин під час виконання трудових обов`язків, який призвів до його смерті таким, що пов`язаний з виробництвом. Визнано недійсним та скасовано Акт №27 Форми Н-1 від 26 серпня 2021 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 червня 2021 року о 18 годині 57 хвилин в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», затверджений начальником Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області Бондаренко О.В. (а.с.22-27).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року залишено без змін.

Загиблий ОСОБА_2 доводиться позивачу ОСОБА_1 рідним братом, наявність родинних зв`язків підтверджується свідоцтвами про народження: серії НОМЕР_1 від 04 листопада 2004 року та серії НОМЕР_2 від 03 квітня1982 року.

Відповідно копії паспорту серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 08 грудня 2016 року.

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 04 жовтня 2007 року.

Згідно постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VІІІ село Валове Криворізького району у Дніпропетровській області перейменовано на село Софіхвка.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на відповідача, суд першої інстанції, прийнявши до уваги, що факт загибелі ОСОБА_2 беззаперечно свідчить про те, що його брат відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру, втратив близьку людину, дійшов висновку, що визначена сума морального відшкодування в розмірі 355 000 гривень, відповідає тяжкості та характеру завданої йому шкоди.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , який загинув в результаті нещасного випадку на виробництві

Відповідно ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, частина 1 статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно частини 2 статті 1168 ЦК України.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено частиною 4 статті 43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 статті 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 , судом встановлені в повному обсязі.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», під час виконання своїх трудових обов`язків, 13 червня 2021 року о 18 годині 57 хвилин в результаті нещасного випадку на території гірничотранспортного цеху гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» біля автосамоскиду БелАЗ 75131, гаражний номер № НОМЕР_5 , що знаходився у ремонті, внаслідок падіння з висоти приблизно 2 м від рівня підлоги отримав закриту черепно-мозкову травму в результаті чого у віці 39 років помер.

Відповідно довідки про причину смерті № 1465 від 14 червня 2021 року та лікарського свідоцтва про смерть № 1465 від 14 червня 2021 року, які заповнені та складені судово-медичним експертом Криворізького міжрайонного відділу Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» Железняком С.М. (п.11 лікарського свідоцтва про смерть), безпосередня причина смерті ОСОБА_2 - набряк мозку (пп. а п.11 лікарського свідоцтва про смерть), захворювання та патологічні стани, що зумовили безпосередню причину смерті ОСОБА_2 - перелом склепіння черепу, закрита черепно-мозкова травма, неумисне падіння (пп. б, в, г п.11 лікарського свідоцтва про смерть). Місце і обставини, при яких відбулася травма - травма на виробництві ПАТ «АМКР» (пп. б п.12 лікарського свідоцтва про смерть), смерть ОСОБА_2 настала внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом (п.9 лікарського свідоцтва про смерть).

Крім того, згідно того ж висновку лікаря-судово-медичного експерта Криворізького міжрайонного відділу Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» Железняка С.М. № 1465 від 19 липня 2021 року вбачається, що виявлені тілесні ушкодження ОСОБА_2 прижиттєві, що підтверджуються крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу який становить від секунд до декількох секунд. Виявлені тілесні ушкодження в області голови виникли при падінні з висоти перевищуючої власний зріст потерпілого на площину на тверду нерівну поверхню на задню поверхню голови, відповідь на питання № 1, абз.3-4. У відповіді на питання № 4: Яка причина смерті потерпілого? Експерт зазначив, що смерть його настала від закритої внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи черепу та ускладнилася набряком мозку, що підтверджується наявністю тілесних ушкоджень, морфологічними змінами з боку внутрішніх органів та даними судово-гістологічного дослідження (стр.7 висновку). А у відповіді на питання, щодо настання природної смерті потерпілого, експерт вказав, що відповідь неможлива, так як смерть його настала в результаті закритої черепно-мозкової травми (стр.8 висновку).

За наведених обставин, суди дійшли висновку, що нещасний випадок, що стався з водієм автотранспортних засобів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 13 червня 2021 року о 18 годині 57 хвилин під час виконання трудових обов`язків, який призвів до його смерті, не містить обставин, визначених п. 53 вказаного Порядку, за наявності яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом, натомість містить обставини, за наявності яких нещасний випадок відповідно до п. 52 Порядку визнається таким, що пов`язаний з виробництвом.

Відповідно пункту 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, доводи відповідача з приводу відсутності вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо нещасного випадку зі ОСОБА_2 , судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги, оскільки рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, було встановлено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, останній, у зв`язку із втратою близької людини (рідного брата) переживає нервові потрясіння, назавжди позбавлений можливості спілкування з рідною людиною, позбавлений можливості отримувати піклування та допомогу від брата, незворотність втрати завдає йому меральні страждання.

Судом першої інстанції встановлений і причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, які в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами, у зв`язку з чим доводи відповідача щодо невстановлення судом першої інстанції підстав відшкодування моральної шкоди з боку відповідача на користь позивача, зокрема й факту її заподіяння, є необґрунтованими.

Також апеляційним судом не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що вина підприємства у смерті ОСОБА_2 відсутня, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, потерпілий, працюючи водієм автотранспорту відповідача, отримав травму внаслідок падіння з висоти, а саме - з вказаного автотранспорту, тобто зі свого робочого місця. При цьому, самі по собі технічні характеристики великотонажного виробничого автотранспорту, на якому працював потерпілий (автосамоскид БелАЗ 75131), а саме - його дуже великі фізичні розміри, у т.ч. - висота (що є загальновідомим фактом, і, отже, не потребує доказування), самі по собі є джерелом підвищеної небезпеки, і, отже, навіть при ремонті даного транспортного засобу взаємодія з ним є діяльністю, пов`язаною з підвищеною небезпекою. Оскільки потерпілий, перебуваючи на своєму робочому місці - автосамоскиді БелАЗ 75131 - та взаємодіючи з ним в ході виконання своїх виробничих обов`язків, перебував на значній висоті, що зумовлена фізичними розмірами вказаного автомобіля, то саме внаслідок цього був поставлений в умови підвищеної небезпеки, яка і проявилася у вигляді спричинення йому смертельних травм внаслідок падіння при взаємодії зі своїм робочим місцем.

При цьому, у постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у цивільній справі № 214/7462/20 зазначено, що транспортний засіб кваліфікується як джерело підвищеної небезпеки не через його можливість рухатись, а через його конструктивні особливості, що зумовлює наявність у власника або особи, яка володіє відповідним ТЗ на іншому правовому титулі, обов`язків, що опосередковують необхідність недопущення завдання шкоди іншим особам, (зокрема, необхідність дотримання низки технічних вимог, порушення яких може мати наслідком ймовірне неконтрольоване завдання шкоди).

Транспортний засіб, який не використовується (зберігається), створює ймовірне підвищене заподіяння шкоди через неможливість повного контролю з боку особи у процесі його використання за умови наявності у відповідного ТЗ небезпечних конструктивних елементів.

Тож суд констатував, що для відшкодування шкоди володільцем джерела підвищеної небезпеки за правилами ст.1187 ЦК не має значення, чи використовує він таке джерело за призначенням. Визначальним є те, що відповідні потенційні шкідливі властивості такого джерела проявились і призвели до завдання шкоди іншим особам.

Таким чином, є вірними висновки суду першої інстанції про те, що робоче місце потерпілого - автосамоскид БелАЗ 75131 - є джерелом підвищеної небезпеки не лише під час руху, а і у нерухомому стані внаслідок (зокрема) своїх надзвичайно великих розмірів, у тому числі - висоти, і, отже, смерть потерпілого була, безумовно, пов`язана з джерелом підвищеної небезпеки та заподіяна саме таким джерелом, а тому вина відповідача для стягнення заподіяної шкоди відповідно до частини 2 статті 1167 ЦК України, доказуватися не повинна.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди рідним померлого, а доводи відповідача в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. (ч. 3 ст. 23 ЦК України)

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі у справі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На думку апеляційного суду, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання ОСОБА_1 , який втратив близьку людину (рідного брата) та залишився без його турботи і піклування, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційного суду не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothersv. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorouv. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста