Справа №760/3685/24 2-в/760/1/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року місто Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Верещінська І.В., за участі секретаря судового засідання Прищепи С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання реєстрації будинку на праві власності частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, розділ домоволодіння і встановлення конкретного порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про відновлення втраченого провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання реєстрації будинку на праві власності частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, розділ домоволодіння і встановлення конкретного порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначила, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа № 2-14-99) було частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 3-ті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання реєстрації будинку на праві власності частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, розділ домоволодіння і встановлення конкретного порядку користування земельною ділянкою, а саме, було визнано частково недійсним реєстрацію про право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з жилої кімнати 11,3 кв.м., кухні 8,1 кв.м., веранди 5, 1 кв.м. кладовки 1, 6 кв.м.; визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлових кімнат 16,2 кв.м., 19,4 кв.м., кухні 7, 3 кв.м.; в частині інших позовних вимог про розподіл домоволодіння та визначення конкретного порядку користування земельною ділянкою - відмовлено.

Заявник зазначає, що на день подачі даної заяви, позивач та відповідачі у справі № 2-14-99 померли. Їх правонаступниками є спадкоємці - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Заявниця - ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після померлої матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час оформлення спадщини (спадкова справа № 1659 від 28.05.2019 року відкрита П`ятою Київською державною нотаріальною конторою) постало питання про надання державному нотаріусу копії рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа №2-14-99) для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину.

На звернення до архіву Солом`янського районного суду м. Києва, представнику заявника було рекомендовано звернутися до суду з заявою про відновлення втраченого провадження, оскільки вищезазначена цивільна справа в приміщенні архіву Солом`янського районного суду м. Києва не зберігалась.

Заявник долучає до заяви ксерокопію рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа №2-14-99), викладене російською мовою, та зазначає, що вказане рішення досліджувалось Солом`янським районним судом м. Києва при розгляді справ, зокрема, у справі №2-452-1/10 за позовом ОСОБА_3 до Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, Солом`янської районної ради у м. Києві, Київської міської Ради, ГУ Земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), ОСОБА_4 , ОСОБА_9 про визнання права власності на самочинне будівництво, визнання права власності на земельну ділянку, виготовлення державного акту та за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, Солом`янської районної у м. Києві Ради, КМДА, Київської міської Ради, ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво, визнання прав на земельну ділянку, виготовлення державного акту.

Рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа №2-14-99) також досліджувалось та було покладено в основу при розгляді апеляції на рішення Солом`янського районного суду м. Києва в справі №2-354-1/08 від 27.11.2008 року.

Підсумовуючи викладене зазначила, що рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа № 2-14-99) є правоустановчим документом і без нього ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце повідомлялись належним чином.

В матеріалах справи міститься заява представника заявника про розгляд справи без участі заявника в порядку письмового провадження.

Від ОСОБА_8 надійшла заява від 04.06.2024 року про розгляд справи за її відсутності. Повідомила суд, що ніякої заінтересованості в даній справі не має, не заперечує проти відновлення втраченого судового провадження у справі №2-14/99.

Від ОСОБА_7 будь-яких заяв чи клопотань не надходило.

Суд вважає за можливе провести розгляд зазначеного питання у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши заяву, зібрані матеріали, вважає, що наявні підстави для відновлення втраченого провадження в частині рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа №2-14-99).

Згідно ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Частиною 1 ст. 494 ЦПК України визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

На звернення до архіву Солом`янського районного суду м. Києва, представнику заявника було надано довідку від 14.11.2023 року за № 06/354/2023. Як вбачається із змісту довідки, під час безпосереднього пошуку цивільної справи №2-14/99, оригіналів рішень та ухвал по даній справі за відповідний рік не було виявлено, а вищезазначена цивільна справа в приміщенні архіву Солом`янського районного суду м. Києва не зберігалась. Заявнику було рекомендовано звернутися до суду з заявою про відновлення втраченого провадження.

Згідно відповіді заступника голови суду Солом`янського районного суду м. Києва від 30.05.2024 року за №04-06/11/2024, наданої на запит суду, під час безпосереднього пошуку цивільної справи №2-14/99 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 3-ті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання реєстрації будинку на праві власності частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, розділ домоволодіння і встановлення конкретного порядку користування земельною ділянкою, оригіналів рішень та ухвал по даній справі за відповідний рік не було виявлено, а вищезазначена цивільна справа в приміщенні архіву Солом`янського районного суду м. Києва не збереглась.

З відповіді голови суду Солом`янського районного суду м. Києва від 28.08.2024 року вих.№04-06/28/2024, отримана 30.08.2024, вбачається, що відповідно до алфавітного покажчика цивільних справ за 1999 рік справа №2-14/99 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 3-ті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання реєстрації будинку на праві власності частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, розділ домоволодіння і встановлення конкретного порядку користування земельною ділянкою, - перебувала в провадженні Жовтневого районного суду м. Києва. Під час безпосереднього пошуку оригіналів рішень та ухвал по даній справі за відповідний рік не було виявлено, а вищезазначена цивільна справа в приміщенні архіву Солом`янського районного суду м. Києва відсутня.

Для повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи, враховуючи обставини, зазначені заявником в заяві, суддею було витребувано для огляду цивільну справу № 2-452-1/10 за позовом ОСОБА_3 до Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, Солом`янської районної ради у м. Києві, Київської міської Ради, ГУ Земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), ОСОБА_4 , ОСОБА_9 про визнання права власності на самочинне будівництво, визнання права власності на земельну ділянку, виготовлення державного акту та за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, Солом`янської районної у м. Києві Ради, КМДА, Київської міської Ради, ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво, визнання прав на земельну ділянку, виготовлення державного акту.

Як вбачається з матеріалів вказаної справи, Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2024 року у справі №2-354-1/08 позов задоволено частково. При винесенні рішення суд досліджував також рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа №2-14-99), про що зазначено в самому рішенні - т.1 а.с.339, а також копія цього рішення міститься в самій справі - т.1 а.с. 9-10.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2009 року було скасовано рішення Солом`янського районного суду м. Києва в справі №2-354-1/08 від 27.11.2008 року за позовом ОСОБА_3 до Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, Солом`янської районної ради у м. Києві, Київської міської Ради, ГУ Земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), ОСОБА_4 , ОСОБА_9 про визнання права власності на самочинне будівництво, визнання права власності на земельну ділянку, виготовлення державного акту та за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, Солом`янської районної у м. Києві Ради, КМДА, Київської міської Ради, ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво, визнання прав на земельну ділянку, виготовлення державного акту та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При винесенні рішення суд досліджував також рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа №2-14-99), про що зазначено в самому рішенні - т.2 а.с.31.

Рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року (справа №2-14-99) покладене також в основу рішення Солом`янського районного суду м. Києва при новому розгляді справи, що вбачається з Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2010 року №2-452-1/10 (т.2, а.с. 119).

В зібраних матеріалах справи міститься: копія рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року від 26.04.1999 року у справі № 2-14-99, копія рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2008 року у справі № 2-354-1708, копія рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2009 року у справі № 22-1614.

Аналізуючи докази, зібрані у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що оскільки цивільне провадження № 2-14/99 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання реєстрації будинку на праві власності частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, розділ домоволодіння і встановлення конкретного порядку користування земельною ділянкою після ухвалення рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 квітня 1999 року було втрачене та рішення суду від 26 квітня 1999 року у цивільній справі № 2-14/99 в архіві відсутнє,а заявник захистити свої права має змогу відновивши провадження в частині рішення суду, суд вважає за доцільне відновити втрачене судове провадження в частині рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1999 року, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 488-494 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відновити втрачене провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання реєстрації будинку на праві власності частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, розділ домоволодіння і встановлення конкретного порядку користування земельною ділянкою в частині рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 26 квітня 1999 року, викладеного в наступній редакції:

« Дело №2-14-99г.

РЕШЕНИЕ

ИМЕНЕМ УКРАИНЫ

26 апреля 1999 года Жовтневый районный суд г Киева в составе:

Председательствующего судьи - Коваль С.Н .

При секретаре - Вовчук Ю.П .

Рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда г. Киева дело по иску ОСОБА_12 к ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третьи лица: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 о признании регистрации дома на праве собственности частично недействительным, о признании права собственности в порядке наследования на часть домостроения, о разделе домостроения и определении конкретного порядка пользования земельным участком,

УСТАНОВИЛ:

Истец ОСОБА_12 обратился в суд с иском о признании регистрации дома АДРЕСА_1 частично недействительным, о признании за ним права собственности в порядке наследования на часть дома, о разделе дома и земельного участка, ссылаясь на то, что решением Жовтневого районного суда г. Киева от 24.01.1974 г. между его отцом ОСОБА_17 и его матерью, ответчицей ОСОБА_18 , было разделено домостроение и за ответчицей было признано право собственности на часть дома, состоящую из двух комнат 20,7 кв.м. и 12 кв. м.. Решением Жовтневого районного суда г. Киева от 18.03.1976 года между между его родителями был установлен конкретный порядок пользования домостроением и отцу выделено в пользование две комнаты 16.2 кв.м. и 19,4 кв.м., кухня 7,3 кв.м., а матери - жилая комната 11,3 кв.м., кухня 8,1 кв.м., веранда 5, 2кв.м. и кладовка 1,6 кв.м.. Ответчица вместе с ОСОБА_16 проживала в выделенной ей части дома, а отец вместе с ним и братом ОСОБА_15 проживали в выделенной ему части дома. После смерти отца в 1983году он вместе со своей семьей стал проживать на принадлежащей части дома отца, оплачивал необходимые платежи связанные с содержанием дома, ремонтировал дом. Считает, что он фактически принял наследство после смерти отца, хотя в установленный законом срок в нотариальную контору не обращался за получением свидетельства о праве на наследство, поскольку считал, что он фактически вступил и принял наследство. Просит также разделить домостроение и определить конкретный порядок пользования земельным участком .

Ответчица ОСОБА_13 против иска возражает, ссылаясь на то, что решением Жовтневого районного суду г. Киева за 1974 год между нею и ее мужем был правильно проведен раздел дома и за нею признано право собственности на часть дома. Истец своим поведением создал невозможные условия для проживания ее детям - дочери ОСОБА_16 и сыну ОСОБА_15 , которые с 1985 года вынуждены были уйти из дома. Она считает, что вся часть дома, которая зарегистрирована за нею должна принадлежать ОСОБА_16 , т.к. она больше всех пострадала от действий истца.

Представитель ответчицы ОСОБА_5 - ОСОБА_19 против иска не возражает и показал, что после смерти отца истца, истец со своей семьей постоянно проживает в доме, ремонтирует его, производит необходимые платежи. Третьи лица по делу - ОСОБА_16 и ОСОБА_15 в доме не проживают, т.к. создали свои семьи и проживают отдельно.

Третье лицо - ОСОБА_16 в судебное заседание повторно не явилась, о дне и времени рассмотрения дела извещалась судом.

Третье лицо - ОСОБА_20 в судебное заседание не явился, просит рассмотреть дело в его отсутствие, против иска не возражает.

Суд, выслушав пояснения сторон, изучив материалы дела, считает, что иск подлежит частичному удовлетворению.

В судебном заседании установлено, что в соответствии с решением исполкома Жовтневого райсовета депутатов трудящихся от 02.08.1946 г. было предоставлено право на застройку дома по АДРЕСА_1. Решением Жовтневого районного суда г. Киева от 24.01.1974 г. за ОСОБА_13 и ОСОБА_17 было признано право собственности в равных долях на спорное домостроение.

Решением Жовтневого районного суда г. Киева от 18 марта 1976 года между сторонами был определен конкретный порядок пользования частью домостроения и в конкретное пользование ОСОБА_13 выделены жилая комната 11,3 кв.м., кухня 8,1 кв.м., веранда 5,1 кв.м., кладовка 1,6 кв.м., а ОСОБА_17 в конкретное пользование выделены жилые комнаты 16,2 кв.м., 19, 4 кв.м., кухни 7,3 кв.м.

Отец истца умер ІНФОРМАЦІЯ_2 /л.д. 7 гр. дело №2-1412/97г./.

Истец ОСОБА_12 после смерти отца, т.е. после открытия наследства, вступил в фактическое управление частью наследственного домостроения по АДРЕСА_1.

Согласно ст. 548 ГК Украины, для приобретения наследства необходимо чтобы наследник его принял. А в соответствии со ст. 529 ГК Украины, признается, что наследник принял наследство, если фактически вступил в управление или владение наследственным имуществом.

С учетом установленного в судебном заседании, суд считает, что исковые требования истца в части признания за ним права собственности на домостроение после смерти отца, подлежит удовлетворению.

Тот факт, что истец не обращался в нотариальную контору в шестимесячный срок после открытия наследства для получения свидетельства о праве собственности на часть наследственного домостроения, суд не расценивает как основание для отказа в удовлетворении иска, поскольку истец фактически вступил в управление наследством.

Поскольку истец является сыном собственника части домостроения, есть наследником первой очереди, а другие наследники - ОСОБА_16 и ОСОБА_15 с 1985 года не проживают в спорном доме, не предъявляли требований о признании за ними права на часть наследственного имущества, за истцом следует признать право собственности на жилые комнаты 15,2 кв.м., 19,4 кв.м., кухню 7,3 кв.м., что составляет 1/3 часть домостроения по АДРЕСА_1 . За ответчицей ОСОБА_13 следует признать право собственности на 1/6 часть домостроения, состоящую из жилой комнаты 11,3 кв.м., кухни 8,1 кв.м., веранды 5,1 кв.м., кладовки 1, 6 кв.м..

Согласно акта судебной строительно-технической экспертизы №3896 от 24.12.1998 года, домостроение АДРЕСА_1 является сблокированным /спаренным/ жилым домом. Определить варианты раздела дома не представляется возможным из-за существующего планировочного решения домостроения, недостатка полезной площади, значительного физического износа конструктивных элементов жилого дома и невозможности проведения реконструкции, обустройством двух изолированных квартир. Определить порядок пользования земельным участком, в связи с невозможностью раздела дома, не возможно. В связи с чем, суд считает, что исковые требования истца о разделе дома и определении конкретного порядка пользования земельным участком, удовлетворению не подлежат.

Руководствуясь ст.ст. 15, 30, 62, 202 ГПК Украины, ст.ст. 137, 525, 548, 549 ГК Украины, ст.ст. 12, 15, 48 Закона Украины «О собственности», суд -

РЕШИЛ:

Иск удовлетворить частично.

Признать частично недействительным регистрацию о праве собственности на часть домостроения АДРЕСА_1 на ОСОБА_21 .

Признать за ОСОБА_13 право собственности на 1/6 часть домостроения АДРЕСА_1 , состоящую из жилой комнаты 11,3 кв.м., кухни 8,1 кв.м., веранды 5,1 кв.м., кладовки 1,6 кв.м.

Признать за ОСОБА_12 право собственности в порядке наследования на 1/3 часть домостроения АДРЕСА_1 , состоящую из жилых комнат 16,2 кв.м., 19,4 кв. м., кухни 7,3 кв.м.

В части исковых требований о разделе домостроения и определении конкретного порядка пользования земельным участком - отказать.

Взыскать с ОСОБА_12 госпошлину по делу в доход государства в сумме 438 гривен 88 копеек.

Решение может быть обжаловано в Киевский городской суд через районный суд в течении 10 дней.

Судья /подпись/».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Верещінська