Справа 688/4158/24
№ 2-з/688/5/24
Ухвала

02 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

розглянувши заяву адвоката Янцеловського Миколи Францовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову по справі за позовом адвоката Янцеловського Миколи Францовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Людмила Юліївна, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

встановив:

адвокат Янцеловський М.Ф. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю., в якому просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 08.04.2019 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю., зареєстроване в реєстрі за №566, на ім`я ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером 682558900:07:001:0171 розміром 2,0663 га, що знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області;

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 682558900:07:001:0171 розміром 2,0663 га, що знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області за ОСОБА_4 , проведену 08.04.2019 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.04.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №566;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 08.04.2019 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю., зареєстроване в реєстрі за №568, на ім`я ОСОБА_4 , на земельну ділянку з кадастровим номером 682558900:06:031:0103 розміром 0,8359 га, що знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 682558900:06:031:0103 розміром 0, 8359 га, що знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.04.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №568; витребувати в приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Шепетівського мівськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2024 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 09.10.2024 року; за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4

23.09.2024 року на адресу суду надійшли витребувані письмові докази, а саме копії спадкових справ №250/2018 та №124/2024, заведені після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.09.2024 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Янцеловського Миколи Францовича, поданої в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову по справі за позовом адвоката Янцеловського Миколи Францовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Людмила Юліївна, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

02.10.2024 року до канцелярії суду надійшла заява про уточнення позовних вимог від 02.10.2024 року та заява адвоката Янцеловського М.Ф., подана в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд накласти арешт на земельну ділянку розміром 2,0663 га з кадастровим номером 682558900:07:001:0171, що знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та на земельну ділянку розміром 0,8359 га з кадастровим номером 682558900:06:031:0103, що знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та всім органам, уповноваженим на проведення державної реєстрації вчиняти щодо них будь-які реєстраційні дії. Подану заяву мотивує тим, що ОСОБА_4 , якому видано оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом, помер, його спадкоємцями є батьки відповідачі у справі. З матеріалів спадкової справи №124/2024, заведеної до майна померлого ОСОБА_4 , вбачається, що 18.09.2024 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. видано спадкоємцям останнього ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за №№ 3804-3808, в тому числі ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами 682558900:07:001:0171 та 682558900:06:031:0103. Відповідачі у справі повідомили односельчан та підприємства, які займаються обробітком землі, про намір продати вищевказані земельні ділянки, незважаючи на наявність спору щодо даного нерухомого майна та судової справи про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійними та скасування державної реєстрації права власності. Невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що існує реальна можливість відчуження вказаних земельних ділянок відповідачами третім особам, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що є підставою для задоволення поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

До видів забезпечення позову законом віднесено накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України), а також заборону іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору (пункти 4 частини 1 статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібних висновків дійшла Велика Палати Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

В контексті оцінки балансу інтересів сторін у питанні забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна, зазначені обставини дають суду підстави дійти висновку про перевагу інтересів саме позивача, адже саме його інтереси у разі невжиття відповідних заходів та задоволення позову потерпатимуть більше, оскільки їх відновлення буде більш ускладненим ніж відновлення інтересів відповідача, у разі вжиття таких заходів та відмови у задоволенні позову.

Суд вважає, що застосування заявлених представником позивача заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на земельні ділянки та заборони вчиняти щодо них будь-які реєстраційні дії спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист його прав.

При цьому, обраний вид забезпечення позову в частині накладення арешту на спірні земельні ділянки та заборони вчиняти щодо них будь-які реєстраційні дії, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача ОСОБА_2 , оскільки обмежується лише можливість розпорядитися цим спірним майном та вчиняти щодо нього будь-які реєстраційні дії. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу.

За наведених обставин, виходячи з обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що такі види забезпечення позову є співмірними й відповідають заявленим позовним вимогам, а також те, що обраний вид забезпечення позову не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересам відповідача ОСОБА_2 , а також те, що остання на даний час має реальну можливість вільно розпоряджатись спірними земельними ділянками, що у свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення їх відчуження, з метою запобігання дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що подану заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 149, 151 153, 353, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву адвоката Янцеловського Миколи Францовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову по справі за позовом адвоката Янцеловського Миколи Францовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Людмила Юліївна, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку розміром 2,0663 га з кадастровим номером :07:001:0171, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Накласти арешт на земельну ділянку розміром 0,8359 га з кадастровим номером 682558900:06:031:0103, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та всім органам, уповноваженим на проведення державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо нерухомого майна, а саме щодо земельної ділянки розміром 2,0663 га з кадастровим номером :07:001:0171, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки розміром 0,8359 га з кадастровим номером :06:031:0103, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК