Справа № 365/531/24
Номер провадження: 2/365/289/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 жовтня 2024 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області, в складі головуючого судді Солдатової Т.М., розглянувши відповідно до ч. 13 ст. 7, ст. 275, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2024 року (згідно з інформації про відправку) позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), через свого уповноваженого представника ОСОБА_2 , звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за кредитним договором № 00919-03/2023 в розмірі 36357,60 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24357,60 грн сума заборгованості за відсотками. Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 03 березня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» (далі - первісний кредитор) () та ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір № 00919-03/2023 (далі - кредитний договір). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п.п. 2.4. п.2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.8. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства https://avans.credit/.

12 червня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ»), (далі - ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП») укладено Договір факторингу №12062023, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

27 грудня 2023 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 27122023-1 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 24.07.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач ОСОБА_1 копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду від 24.07.2024 про відкриття провадження отримав особисто 29.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «вручено особисто». Відзив на позовну заяву у встановлений строк не подав. Заява про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від нього не надходила.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ч. 8 ст. 279 ЦПК України).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1).

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). При цьому, згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України), а також електронними доказами, якими є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі (ч. 1 ст. 100 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

На підставі ч. 3 ст. 100 ЦПК України, учасники справи мають право подати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. При цьому, паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00919-03/2023 від 03.03.2023 позивач надав:

- копію договору про надання споживчого кредиту № 00919-03/2023 від 03.03.2023 (далі також кредитний договір) (а.с. 5-6);

- копію додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 00919-03/2023 від 03.03.2023 Графік платежів (а.с. 7);

- копію Паспорта споживчого кредиту від 03.03.2023 (а.с. 8);

- не засвідчену належним чином копію договору факторингу № 12062023 від 12.06.2023 (далі - договір факторингу № 12062023) (а.с. 9-10);

- копію витягу з договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 (далі - договір факторингу № 27122023-1) (а.с. 12-13);

- копію акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.12.2023 за договором факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 (а.с. 14);

- витяг з реєстру боржників від 27.12.2023 до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, сформований та підписаний представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кудіною А.В. та затверджений печаткою ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 15);

- розрахунок заборгованості за кредитним договором № 00919-03/2023 від 03.03.2023 за період з 27.12.2023 по 31.05.2024 здійснений та підписаний представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кудіною А.В. та затверджений печаткою ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 16);

- копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 17);

- копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ЄАПБ» з додатком (а.с. 18);

- копію розпорядження від 23.03.2017 № 691 про видачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (а.с. 19);

- не засвідчену належним чином копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (а.с. 20);

- не засвідчену належним чином копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ідентифікаційний код юридичної особи 42201361 (а.с. 21);

- не засвідчену належним чином копію витягу зі статуту ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (окремі аркуші) (а.с. 22-23);

- не засвідчену належним чином копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП», ідентифікаційний код юридичної особи 42201361 (а.с. 24);

- копію витягу зі статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ» (окремі аркуші) (а.с. 25-27);

- копію протоколу № 41 Загальних зборів Засновників (Учасників) ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 26.06.2014 про призначення генерального директора (а.с. 28);

- копію наказу від 02.07.2014 № ФК125-к про призначення генерального директора ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 29);

- копію довіреності від 07.12.2023 на представництво інтересів ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кудіною А.В., строк дії по 31.12.2024 (а.с. 30).

Будь-яких інших доказів на підтвердження існування заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 00919-03/2023 від 03.03.2023 позивачем не надано.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором (ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповіддо до ч. 1, 2 та 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Як зазначено у статті 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір № 00919-03/2023 від 03.03.2023, сторонами якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник), підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 1.11-1.14, 1.17-1.19, 6.1, 6.3 кредитного договору). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в точу числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://avans.credit/. (п. 1.8, 6.7).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту. на власні потреби Клієнта Кредит надасться строком на 25 днів, тобто до 27.03.2023. Дата надання кредиту 03.03.2023 (п. 1.2.). За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 726,35% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (п. 1.3.). Надання кредиту та зміна суми кредиту надається на основі оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта, на власний розсуд Товариства. Клієнту, який не пройшов первинним скоринг Товариства при подачі заявки. Товариство має право запропонувати інші умови кредитування, які Клієнт може прийняти або відмовитись. Кредит таким Клієнтам надасться за стандартною процентною ставкою 3% на добу в межах суми 2000 грн та на них не розповсюджуються умови п 1.5. та п. 1.6. цього Договору. (п. 1.4). Для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою встановленою в пункті 1.3 цього Договору, яка залежить від оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта та відповідно скорингового балу Клієнта, який надасться системою автоматично. (1.5.) З мстою поглиблення довіри до Товариства Клієнту може бути запропонований індивідуальний промокод для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 1,99% на добу. (п. 1.6).

Кредит надасться Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом (п. 1.7.), а саме, на банківську картку № НОМЕР_1 хх-хххх-0259 (розділ 7 кредитного договору). Рішення про надання кредиту приймається Товариством на підставі автоматизованої обробки даних заявника (п. 1.15). Товариство інформує Клієнта про прийняте рішення про видачу кредиту через смс-повідомлення на телефонний номер Клієнта, а також відповідна інформація зазначається в Особистому Кабінеті (п. 1.16.).

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який с невід`ємною частішою цього Договору (п. 2.1.) Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором (п. 2.2). У разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (1.99% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п. 2.3). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом, (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.4) (а.с. 5-6).

Згідно з додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 00919-03/2023 від 03.03.2023 дата видачі кредиту 03.03.2023, дата платежу 27.03.2023, кількість днів у розрахунковому періоді 25, чиста сума кредиту 12000,00 грн, сума платежу за розрахунковий період 17970,00 грн, з яких: 12000,00 грн погашення суми кредиту, 5970,00 грн проценти за користування кредитом, загальна вартість кредиту 17970,00 грн, реальна річна процентна ставка 46355,51 % (а.с. 7).

03 березня 2023 року відповідач ОСОБА_1 перед укладенням договору ознайомився з Паспортом споживчого кредиту, що містить умови кредитування, які повністю відповідають умовам, зазначеним в кредитному договорі (а.с. 8).

В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року в справі № 2-6315/11 (провадження № 61-23326св18) зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір має консенсуальний характер, оскільки на відміну від договору позики набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов (ч. 1 ст. 638 ЦК). Особливістю консенсуальної природи кредитного договору є те, що законом допускається одностороння відмова від надання або одержання кредиту за вже укладеним договором, що знайшло відображення, зокрема, у ст. 1056 ЦК України та ст. 10, 14, 15 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, з матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно уклав кредитний договір № 00919-03/2023 від 03.03.2023 з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», умовами якого передбачалося надання кредитних коштів у розмірі 12000,00 грн.

Проте, консенсуальна природа кредитного договору свідчить лише про те, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами, але, в той же час, не свідчить про те, що у позичальника автоматично виник обов`язок повернути кредит та сплатити проценти, у розмірі та на умовах зазначених в договорі, оскільки цей обов`язок є похідним від обов`язку кредитодавця надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Тобто, висуваючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитор зобов`язаний довести належними, допустимими, достовірними та, у своїй сукупності і взаємозв`язку, достатніми доказами наявність такої заборгованості, зокрема, факт надання та отримання грошових коштів, а також розмір заборгованості.

Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц) неодноразово зазначав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Зокрема, належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором/договором позики можуть бути виписки за картковими рахунками (по кредитному договору).

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Проте, з досліджених доказів вбачається, що до позовної заяви позивачем не додано жодного доказу, який би підтверджував факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, вказаний у розділі 7 кредитного договору № 00919-03/2023 від 03.03.2023, як зазначено в п. 1.7 кредитного договору.

Тобто, позивач фактично не підтвердив належними та допустимими доказами факт виконання первісним кредитором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» зобов`язання щодо надання грошових коштів у сумі визначеній у п. 1.1 кредитного договору, а, відповідно, не підтвердив і факт виникнення у відповідача ОСОБА_1 обов`язку повернути кредит та сплатити проценти, у розмірі та на умовах зазначених в цьому договорі, та права вимоги первісного кредитора за цим договором.

До позовної заяви доданий розрахунок заборгованості за спірним договором, здійснений представником позивача ОСОБА_2

У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00919-03/2023 від 03.03.2023 за період з 27.12.2023 по 31.05.2024 зазначено, що на дату передачі права вимоги від ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (27.12.2023) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складала 36357,60 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 24357,60 грн сума заборгованості за відсотками, та додаткових нарахувань після цієї дати не здійснювалось (а.с. 17).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором створений самим позивачем та не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, наявність та розмір заборгованості. Зокрема, розрахунок не містить даних про суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, а також процентну ставку за якою нараховувались проценти, період їх нарахування тощо.

Інформація зазначена в цьому розрахунку заборгованості, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази існування та розміру заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 00919-03/2023 від 03.03.2023.

Позивач стверджує, що на підставі договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 він набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00919-03/2023 від 03.03.2023.

На підтвердження цього твердження, зокрема, надає, копію договору факторингу № 12062023 від 12.06.2023, копію витягу (як зазначає позивач у переліку додатків до позовної заяви) з договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, копію акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно зі ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави (глави 73).

В силу норм ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу № 12062023 від 12.06.2023, сторонами якого є ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (фактор) та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (клієнт), в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі (прихована інформація), що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. На підставі цього договору фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до Акту прийому-передачі (додаток №2 до Договору), а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому (п. 1.2 договору факторингу № 12062023). Відповідно до п. 1.3. зобов`язання Клієнта перед боржниками за основними договорами, які полягають у наданні грошових коштів у позику, на момент укладання цього Договору Клієнтом виконані повністю. Згідно з п. 1.4. відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за Основними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату укладення цього Договору. Пунк 2.1 договору факторингу № 12062023 передбачає, що для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт під час підписання цього договору передав на електронну пошту фактора або кур`єрською доставкою на електронному носієві (за вибором клієнта флеш-накопичувач, ком пакт та інші носії інформації) фактору реєстр боржників за формою, встановленою в додатку №1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, та наступні документи: оригінали основних договорів; підтвердження видачі кредиту по основним договорам боржникам; розрахунки заборгованості станом на день відступлення; перелік контактних даних близьких та довірених осіб боржників, які надані боржниками у процесі укладення та виконання основних договорів, та персональні дані самих боржників; документи, на підставі яких було проведено ідентифікацію та верифікацію боржників.

Відповідно до пп. 3.1.3 договору факторингу № 12062023 фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб (а.с. 9-11).

Копія договору факторингу № 12062023 не засвідчена належним чином. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що за цим договором факторингу ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00919-03/2023 від 03.03.2023, яке, як стверджує позивач, було в подальшому передане йому за договором факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023.

За таких обставин, надана позивачем копія договору факторингу № 12062023 не відповідає вимогам щодо належності, допустимості та достовірності доказів.

27 грудня 2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу № 27122023-1 (далі договір факторингу № 27122023-1), відповідно до п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управлінням кредиту, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежів, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному вигляді за формою наведеною в додатку № 4 цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5). Крім того, відповідно до п. 1.5 договору клієнт гарантує та відповідає перед фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається факторові за цим договором.

Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2).

Розділ 2 договору факторингу визначає гарантії за цим договором, зокрема, гарантії клієнта про те, що: права вимоги, що передаються фактору для здійснення факторингу, є дійсними (пп. 2.2.1); клієнт не буде передавати фактору для здійснення факторингу права вимоги в частині, оплата за якою надійшла йому повністю (пп. 2.2.2); грошові зобов`язання клієнта перед боржниками будуть відсутні повністю станом на момент передачі фактору прав вимоги до боржників (пп. 2.2.4) тощо.

Розділ договору факторингу «Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі» містить термін Документація оригінали документів, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, а саме:

-кредитні договори;

-заяви на пролонгацію кредитного договору;

-анкети-заяви на отримання кредиту, за наявності;

-детальні розрахунки заборгованості (простроченої заборгованості та всіх інших платежів) по кредитному договору по кожному платіжному періоду та підставу їх нарахування за період з дня укладення кредитного договору по дату відступлення права вимоги та документи, що підтверджують надання (перерахування) коштів боржникам (надаються фактору в індивідуальному порядку)

-у разі знаходження справи в суді або на стадії виконавчого провадження судове рішення та, у разі наявності, виконавчий документ чи постанову про відкриття виконавчого провадження (або документ, яким засвідчується факт подання виконавчого документа до органу або особи, що здійснюють примусове виконання рішень судів та інших органів, у разі відсутності по справі, що знаходиться на стадії виконавчого провадження, виконавчого документа чи постанови про відкриття виконавчого провадження).

З вищезазначеного можна припустити, що договір факторингу передбачає передання клієнтом вищезазначеної документації фактору, оскільки такий обов`язок клієнта (первісного кредитора) визначений законом (а.с. 12-13).

В той же час, вивчивши копію так званого витягу з договору факторингу судом встановлено, що позивачем подано лише копії окремих аркушів договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, що не є витягом з документа в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України, оскільки не відповідає вимогам щодо оформлення витягів з документів, встановлених чинним законодавством України. Також, належним чином засвідчені копії окремих аркушів договору факторингу не є належним чином засвідченою копією самого документа. З огляду на вищезазначене, суд не приймає надані позивачем копії окремих аркушів договору факторингу як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні ст. 77 - 79 ЦПК України.

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 7631, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 14).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , за кредитним договором № 00919-03/2023 складає 36357,60 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 24357,60 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 15).

Суд звертає у вагу, що витяг з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 не підписано та не завірено печаткою другої сторони ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП». Фактично доданий витяг є документом, що надрукований позивачем та підписаний його представником ОСОБА_2 .

Такий доказ не відповідає, зокрема, вимогам щодо достовірності доказу, оскільки на підставі наданого позивачем витягу суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини справи, а саме, чи дійсно право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00919-03/2023 передане від ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно з реєстром боржників до договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023. Особливо враховуючи той факт, що позивач не надав жодного доказу, що на дату підписання договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00919-03/2023 від 03.03.2023 належало ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що жодних належних та допустимих доказів тих обставин, про які заявляє та на які посилається позивач у позові: щодо отримання відповідачем кредитних коштів, наявності заборгованості та її розміру, а також переходу прав вимоги до відповідача, матеріали справи не містять, а відтак в позові ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 12, 13, 76-80, 81, 83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», адреса місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, адреса для листування: вулиця Лісова, буд. 2 поверх 4, місто Бровари Київської області, 07400, ідентифікаційний код в .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя Т.М. Солдатова