Справа № 930/3271/23
Провадження №2/930/154/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Царапори О.П.

при секретарі судового засідання: Поліщук Р.В.

за участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: адвоката Примакової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирів в порядку загального позовного провадження цивільну справу, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та зміну черг спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

У листопаді 2024 року на адресу Немирівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та зміну черг спадкування, яка мотивована тим, що з пісня 2007 року по 22 травня 2023 року позивач проживала спільно однією сім`єю (в фактичних шлюбних відносинах) з ОСОБА_3 в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За вище вказаною адресою з лютого вони вели спільне господарство, спільно здійснювали ремонт в житловому будинку, сплачували комунальні послуги, мали спільний бюджет, спільно їздили на відпочинок та проводили свята. 15 лютого 2015 року ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 , за спільні кошти придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку вони здійснили на двох, а саме зареєстрована за позивачем, а інша частка за ОСОБА_3 .

Внаслідок спільних позивача із ОСОБА_3 трудових та грошових витрат повністю був перебудований житловий будинок та господарські споруди в результаті чого даний житловий будинок не зруйнувався та істотно збільшилась його цінність і тому вона вважає, що вказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю в розумінні вимог ст. 74 СК України.

В 2022 році ОСОБА_3 захворів, а саме в нього було злоякісне утворення передміхурової залози. В наслідок хвороби ОСОБА_3 потребував підтримки, медичних консультацій, спілкування, приготування їжі, прибирання в будинку, прання одежі, та матеріальної, підтримки. Під час хвороби ОСОБА_3 мав безпорадний стан та не міг самостійно забезпечувати свої потреби, не міг самостійно приймати активні заходи, що забезпечували б його існування. Позивач, як дружина, офіційно працювала та надавала йому і матеріальну та нематеріальну підтримку, допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Позивач за власні кошти здійснювала поховання ОСОБА_3 , організовувала та оплачувала поминальні обіди. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Спадкоємцем за законом першої черги є його син ОСОБА_2 , який у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті останнього.

Під час звернення до нотаріуса Немирівського нотаріального округу, для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , позивачу повідомили, що свідоцтво про право в порядку спадкування їй не можуть видати, скільки вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з останнім. Встановлення вказаного факту необхідно їй для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Внаслідок цього, з урахуванням заяви про збільшення (уточнення) позовних вимог, позивач просить:

встановити факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю, понад п`ять років, а саме з 2007 року до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

змінити ОСОБА_1 черговість одержання права на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України до суду не подав.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

03.04.2024 року на адресу суду від позивача на адресу суду надійшла заява про збільшення (уточнення) позовних вимог.

03.04.2024 року від представника відповідача, адвоката Примакової В.В. на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів, заява про виклик свідків та клопотання про витребування доказів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 04.12.2023 року прийнято вище вказану позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 03.04.2024 року витребувано докази.

Протокольною ухвалою суду від 03.04.2024 року задоволено заяву позивача про збільшення (уточнення) позовних вимог, клопотання представника відповідача про долучення доказів та заяву про виклик свідків.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник, адвокат Примакова В.В. просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки померлий ОСОБА_3 перебував у шлюбі до дня своєї смерті із ОСОБА_4 , матір`ю відповідача.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що покійний ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали спільно 15 років. ОСОБА_6 лікувала ОСОБА_1 за власні кошти, возила його у лікарню, доглядала за ним.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що покійний ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали спільно з 2009 року. За ОСОБА_6 доглядала ОСОБА_1 , лікувала його.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердила факт, що покійний ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю приблизно 15 років та за цей період спільно купили будинок.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що проживає у с. Медвежа понад 14 років. Свідок підтвердила, що покійний ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали спільно, вели господарство, у будинку разом робили ремонт.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що проживає у с. Медвежа, тому йому відомі покійний ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Свідко підтвердив, що останні проживали однією сім`єю приблизно 15 років.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні жодних пояснень суду не надав.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 хворів. Його син постійно тримав із ним зв`язок, надавав фінансову допомогу на лікування, возив у лікарню та привозив до покійного батька лікарів до дому. ОСОБА_6 останні місяці свого життя почувався дуже погано. Свідку не відомого хто є покійному ОСОБА_6 позивач по справі ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що покійний ОСОБА_6 був його дядьком. Син покійного ОСОБА_14 привозив свідка та лікаря до покійного батька для надання йому медичної допомоги. Син ОСОБА_14 купував ліки покійному батьку. Коли свідок приїздив до покійного ОСОБА_6 разом із лікарем, то у будинку був син ОСОБА_14 та його дружина. ОСОБА_1 тоді у будинку не було.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_15 уклали шлюб 20.02.1983 року. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові: « ОСОБА_16 », дружині: « ОСОБА_16 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мухівці, Немирівського району Вінницької області. Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Медвежа, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Як вбачається із довідок, виданих старостою Медвежанського старостинського округу, ОСОБА_1 дійсно похоронила ОСОБА_3 за власні кошти. ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті за даною адресою зареєстрована була ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_3 дійсно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.02.2007 по 16.07.2020 роки.

ОСОБА_3 є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_4 . Дата реєстрації 20.02.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.02.2015 року, ОСОБА_17 продала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 купили в рівних частках кожний цілу земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0115, площею 0,3190 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства.

12.02.2015 року ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 , своєю заявою, що посвідчена приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М., дала згоду на купівлю ним частки вказаної земельної ділянки.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.02.2015 року, ОСОБА_17 продала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 купили в рівних частках кожний житловий будинок під АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 , своєю заявою, що посвідчена приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М., дала згоду на купівлю ним частки вказаного житлового будинку.

Судом також досліджено довідку № 366 від 01 березня 2023 року, видану Немирівським міським ЦПМСД; консультативний висновок спеціаліста від 25.05.2016 року; виписку № 3038 із медичної карти стаціонарного хворого від 24.05.2016 року; виписку № 415 із медичної карти стаціонарного хворого від 22.01.2016 року; виписку № 7038 із медичної карти стаціонарного хворого від 14.07.2015 року; результат обстеження, виконаного на апараті ALOKA prosound Alpha 6 від 25.05.2016 року; консультаційний висновок спеціаліста від 21.04.2023 року.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17, від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20, від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21, від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18, від 26 жовтня 2023 року у справі № 522/10701/20 (провадження № 61-9778св23).

Згідно з частинами першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до частини першої статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Частиною другою статті 74 СК України передбачено, що на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї в будь-якому випадку належать дружина (чоловік), їх діти і батьки, а також особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Відповідно до частини першої статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

У постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19), від 13 травня 2024 року у справі № 727/8026/23 (провадження № 61-5139св24) визначено, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема, неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Висновки суду

Оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку позовна заява не підлягає до задоволенню, оскільки ОСОБА_3 із 20 лютого 1983 року по день своєї смерті перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 . Вказана обставина унеможливлює задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із померлим ОСОБА_3 , оскільки одна і та сама особа не може одночасно бути членом двох сімей.

Оскільки ОСОБА_1 не відноситься до жодної з черг спадкоємців за законом (статі 1261-1265 ЦК України) після смерті ОСОБА_3 , відтак її вимога про зміну черговості одержання права на спадкування за законом не підлягає до задоволення в будь-якому разі, незалежно від наявності чи відсутності умов для такої зміни.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 1610,40 грн. судового збору.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, понесені судові витрати з відповідача не відшкодовуються та залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та зміну черг спадкування відмовити.

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлено 11.11.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя О.П. Царапора