Провадження № 2/761/1645/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання спадкоємцем за законом; звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022р. позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем за законом; звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 жовтня 2007р. між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 012-2902/756-0294 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого, ОСОБА_3 отримав у ВАТ «Банк Універсальний» кредит в сумі 135000,00 швейцарських франків, строком до 10 жовтня 2027р., зі сплатою 10,45 % річних за користування кредитом.

На виконання зобов`язань за кредитним договором позичальника ОСОБА_3 , 12 жовтня 2007р. було укладено договір іпотеки, між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_4 . Відповідно до договору іпотеки ОСОБА_4 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення № 1 та № 2 групи приміщень № 45 та з № 1 по № 5 групи приміщень 46А, загальною площею 72,60 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 .

Внаслідок невиконання позичальником ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором, у зв`язку із чим в жовтні 2015р. ПАТ «Універсал Банк» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення суми заборгованості.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2016р. по цивільній справі № 753/18984/15-ц, яке набрало законної сили первісний позов кредитора було задоволено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, оскільки сума заборгованості за кредитним договором не сплачена, а на час відкриття спадщини ОСОБА_3 був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, то на думку позивача він фактично прийняв спадщину після смерті іпотекодавця ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що в досудовому порядку вирішити спір не можливо позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022р. позов залишено без руху та надано стороні позивача строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначено справу в підготовче засідання.

19 квітня 2023р. позивачем було подано до суду заяву про заміну неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача малолітню ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 та залучення до участі у справі, в якості третьої особи - ОСОБА_3 , а також нову редакцію позовної заяви, відповідно до якої позивач просив суд:

- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 за рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/18984/15-ц від 21 вересня 2016р. звернути стягнення на успадковане відповідачкою майно (предмет іпотеки): нежилі приміщення № 1 та № 2 групи приміщень № 45 та з № 1 по № 5 групи приміщень 46А, загальною площею 72,60 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , шляхом його продажу на електронних торгах у межах процедур виконавчого провадження за ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом а стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позивач зазначає, що заборгованість за кредитним договором не погашена, згідно розрахунку заборгованості станом на 30 листопада 2022р. заборгованість складає 143039,41 швейцарських франка, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 83120,41 швейцарських франків; заборгованість по сумі кредиту - 35614,71 швейцарських франків; відсотки - 45827,30 швейцарських франків; пеня - 14091,70 швейцарських франків.

На думку сторони позивача, до відповідачки ОСОБА_1 , у порядку спадкування, перейшли права та обов`язки ОСОБА_4 , а тому, з урахуванням цього, положень ст. 1218 ЦК України та ст.23 Закону України «Про іпотеку», відповідачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , як спадкоємець, набула статусу іпотекодавця та несе всі права та обов`язки спадкодавця за іпотечним договором у обсязі та умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2023р. замінено у справі № 761/18766/22 неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача - ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 ; залучено до участі у справі, в якості третьої особи - ОСОБА_3 .

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023р. було залучено до участі у справі, в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У встановлений судом строк, стороною відповідача ОСОБА_1 відзив на позов, не подавався, однак 09 червня 2024р. на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача ОСОБА_1 , якими відповідачка із даним позовом не погоджується, посилаючись на те, що звертаючись із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем не надано документів про звернення стягнення на грошові кошти основного боржника у вказаному в позову виконавчому документі. Не вказано, які дії здійсненні органом, що здійснює примусове виконання рішення на пошук активів боржника, за звернення стягнення боргу, та документів, що такі дії не дали результату, що в свою чергу призвело до необхідності подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

А також сторона відповідача зазначала, що в 2009р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. У 2011р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано, у зв`язку з чим останні не проживали, та не вели спільний побут. Відповідно ОСОБА_2 не було відомо про наявність чи відсутність нерухомого майна, майнових зобов`язань тощо ОСОБА_4 .

З метою захисту інтересів малолітньої дитини ОСОБА_2 в останні дні строку для вступу в спадщину, звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини відповідачкою, діючи, в якості законного представника. При зверненні із вказаною заявою, нотаріусом не було повідомлено про наявність чи відсутність майна, яке б перебувало у праві власності ОСОБА_4 , як і не повідомлено про обтяження такого майна та про зобов`язання ОСОБА_4 .

Крім того, 11 червня 2024р. до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких він заперечував, проти задоволення заявлених банком позовних вимог, посилаючись на те, що наразі він перебуває з позивачем (банком) в переговорному процесі, а тому між сторонами триває організація добровільного врегулювання заборгованості.

До судового засідання представником позивача, представником третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації було подано на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачка, третя особа ОСОБА_3 , про час та місце розгляду справи були оповіщені в установленому законом порядку, сторона відповідача неодноразово клопотала про відкладення розгляду справи, зазначені клопотання були задоволені судом, про поважність причин неявки в засідання 14 жовтня 2024р. сторона відповідача не повідомила.

Враховуючи положення ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін, третіх осіб.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 12 жовтня 2007р. між ВАТ «Банк Універсальний» та третьою особою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав у ВАТ «Банк Універсальний» кредит в сумі 135000,00 швейцарських франків, строком до 10 жовтня 2027р., зі сплатою 10,45 % річних за користування кредитом.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком за кредитним договором, між банком та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки від 12 жовтня 2007р., відповідно до умов якого, в іпотеку банку було передано нерухоме майно: нежилі приміщення № 1 та № 2 групи приміщень № 45 та з № 1 по № 5 групи приміщень 46А, загальною площею 72.60 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань основного договору іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2016р., у справі № 753/18984/15-ц, первісний позов задоволено - стягнено солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 жовтня 2007р. № 012-2902/756-0294 в сумі 83642,35 швейцарських франків, з яких: заборгованість за кредитом - 83556,60 швейцарських франків, заборгованість за підвищеними відсотками - 85,75 швейцарських франків. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У зустрічних позовах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 відмовлено.

Справа неодноразово розглядалась апеляційною інстанцією, постановою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2019р., рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2016р. було скасовано, в частині первісного позову, ухвалено нове рішення про відмову в частині позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021р. постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2019р. та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019р. скасовано, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2016р. залишено в силі.

Судом встановлено, що позивачем було пред`явлено виконавчий лист до примусового виконання, відносно боржника ОСОБА_3 (на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В., виконавчі провадження № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8, які постановою від 28 липня 2022р. об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_9).

З матеріалів справи вбачається, що іпотекодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_1 від 01 грудня 2021р.), після смерті якої відкрилася спадщина. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її законний представник - батько ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2023р. по цивільній справі № 753/18984/15-ц, яка набрала законної сили, заяву АТ «Універсал банк» про заміну боржника у справі за позовом АТ «Універсал банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено; замінено боржника ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість третьої особи ОСОБА_3 , станом на 30 листопада 2022р. складає 143039,41 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 83120,41 швейцарських франків; заборгованість по сумі кредиту - 35614,71 швейцарських франків; відсотки - 45827,30 швейцарських франків; пеня - 14091,70 швейцарських франків.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, з урахуванням норм ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом померлої ОСОБА_4 є відповідачка ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що момент розгляду даного спору свідоцтво про право на спадщину за законом відповідачці не видавалося.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1297 ЦК України зобов`язує спадкодавця звернутися до нотаріуса за оформленням спадщини, однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018р. у справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18), від 08 серпня 2018р. у справі № 686/10026/16-ц (провадження № 61-6373св18), від 14 січня 2019р. у справі № 311/917/15-ц (провадження № 61-38428св18), від 14 травня 2021р. у справі № 205/6803/19 (провадження № 61-9908св20).

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки первісного боржника на нового боржника.

Отже, правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність ті взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачки спадкоємцем ОСОБА_4 , не підлягають задоволенню, в силу положень ст. ст. 1218, 1261 ЦК України, а також за наявності подання відповідачкою, в установленому законом порядку (ст. ст. 1269, 1270 ЦК України) заяву про прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_4 , та відсутності в матеріалах спадкової справи, заяви спадкоємця про відмову від спадщини.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 було подано заяву про прийняття спадщини, тим саме відповідачка успадкувала нерухоме майно: нежилі приміщення № 1 та № 2 групи приміщень № 45 та з № 1 по № 5 групи приміщень 46А, загальною площею 72,60 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач керувався положеннями ст. 1282 ЦК України.

Відповідно до ЦК України, кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.

Застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. А також, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Верховний Суд роз`яснив, що чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої ОСОБА_4 . Таким чином, відповідач ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України.

З урахуванням цього, до відповідачки ОСОБА_1 , як спадкоємця, перейшли обов`язки померлого спадкодавця ОСОБА_4 , як іпотекодавця, за іпотечним договором. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в рахунок погашення заборгованості третьої особи ОСОБА_3 за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2016р. по цивільній справі № 753/18984/15-ц за кредитним договором від 12 жовтня 2007р. № 012-2902/756-0294 в сумі 83642,35 швейцарських франків, з яких: заборгованість за кредитом - 83556,60 швейцарських франків, заборгованість за підвищеними відсотками - 85,75 швейцарських франків, слід звернути стягнення, на успадковане відповідачкою нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: нежилі приміщення № 1 та № 2 групи приміщень № 45 та з № 1 по № 5 групи приміщень 46А, загальною площею 72,60 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його продажу на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. При цьому судом враховано правові позиції Верховного Суду, у постанові в справі № 609/1231/19 від 08 лютого 2021р., що системний аналіз норм права та їх тлумачення свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 17388,37 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. 41 Конституції України; ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 10 Загальної декларації прав людини; ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 611, 1046, 1049, 1050, 1054, 1216, 1218, 1296, 1297 ЦК України; ст. ст. 12, 33, 35, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд, -

в и р і ш и в :

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , треті особи: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (, місцезнаходження: м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 26/4), про визнання спадкоємцем за законом; звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2016р. по цивільній справі 753/18984/15-ц за кредитним договором від 12 жовтня 2007р. № 012-2902/756-0294 в сумі 83642 /вісімдесят три тисячі шістсот сорок два/ швейцарських франків 35 раппенів, звернути стягнення на успадковане ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_2 , нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: нежилі приміщення № 1 та № 2 групи приміщень № 45 та з № 1 по № 5 групи приміщень 46А, загальною площею 72,60 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його продажу на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 17388 /сімнадцять тисяч триста вісімдесят вісім/ грн. 37 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24 жовтня 2024р.

Суддя: