Справа 688/3343/24
№ 2/688/963/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н.Л., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2024 ТОВ «Новий Колектор» звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №30.03.2021-100007980 від 30.03.2021 в сумі 18000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 13.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу №130923-9, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» відступило ТОВ «Новий колектор» право вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 30.03.2024-100007980 від 30.03.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є ОСОБА_1 . Позивачем на адресу відповідачки направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 130923-9 від 13.09.2023, а також вимогу про сплату заборгованості від 13.09.2023. 30.03.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №30.03.2021-100007980 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000,00 грн. з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою «Економ»/«Стандарт». Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". В свою чергу, ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 08.03.2024 загальний розмір заборгованості становить 18000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн., заборгованість за відсотками 12000,00 грн.

Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала.

Ухвалою суду від 4 жовтня 2024 року визначено розглядати справу в заочному порядку на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

30.03.2021 між ТОВ «Споживчий кредит» та ОСОБА_1 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору укладено кредитний договір, відповідно до якого товариство надає споживачу кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Сума кредиту складає 6000,00 грн., строк кредиту - 14 днів, проценти у розмірі 1680 грн. сплачуються до 12.04.2021, фіксована процентна ставка економ 2% за 1 день користування кредитом застосовується протягом первинного та пролонгованого строків, процентна ставка «Стандарт» - 2,5% за 1 день користування кредитом застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до договору факторингу № 130923-9 від 13.09.2023, укладеному між ТОВ «Новий колектор» і ТОВ «Споживчий центр», ТОВ «Новий колектор» набуло право грошової вимоги за кредитним договором відповідно до переліку, в тому числі за кредитним договором №30.03.2021-100007980, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Згідно довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором №30.03.2021-100007980 від 30.03.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Новий колектор» за період з 30.03.2021 року по 04.03.2024 року включно складає 18000,00 грн., з яких 6000,00 грн. тіло кредиту, 12000,00 грн. відсотки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У відповідності до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «Новий колектор» зазначило, що ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 6000 грн., однак доказів надання відповідачу кредитної картки, кредитних коштів, їх розміру суду не надало.

Наявна в справі квитанція LIQPAY від 30.03.2021 про здійснення перерахунку 6000,00 грн на картку 536354*55 за договором №30.03.2021-100007980 - 6000,0 грн, не містить відомостей щодо належності картки 536354*55 відповідачу.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказана позиція неодноразово підтверджена судовою практикою Верховного Суду: у постанові від 25.05.2021 року справі № 554/4300/16, від 14.06.2018 у справі № 364/737/17, від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц.

Надана позивачем карточка субконто контрагенти, договори за 30.03.2021-04.03.2024 ТОВ Споживчий центр не відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки не містить дати і місце її складання та підпису особи, що її склала.

Крім того, позивачем надано лише довідку про розмір простроченої заборгованості, який не містить розрахунку суми заборгованості, відомостей про розмір виданого відповідачу кредиту, а зазначає лише залишок поточної заборгованості за наданим кредитом. Отже, за відсутності доказів надання кредиту та його розміру суд позбавлений можливості перевірити розмір кредитної заборгованості відповідачки.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами надання кредиту відповідачу та кредитної заборгованості в сумі 18000 грн., а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 4 жовтня 2024 року.

Суддя Н.Л.Стаднічук