ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/346/24Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/817/472/24 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

06 червня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Костіва О.З. у цивільній справі №607/346/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року у справі №607/346/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, Дочірнього підприємства «Фаворит-3» приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1» про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Тернопільського апеляційного суду знаходиться вказана справа, яка розглядається визначеною в установленому порядку колегією у складі судді-доповідача Костіва О.З., суддів Храпак Н.М., Гірського Б.О.

Апеляційний розгляд даної справи призначено на 05 червня 2024 року.

03 червня 2024 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Костіва О.З. у зв`язку з тим, що суддя Костів О.З. не виконав заявлених у п.2 апеляційної скарги вимог, зокрема щодо зобов`язання відповідачів до початку розгляду справи надати та витребувати у них докази по справі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши обставини заявленого відводу, колегія суддів апеляційного суду приходить до такого висновку.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до вимог частин першої - третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У відповідності до частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу (частина третя статті 39 ЦПК України).

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Зміст заяви ОСОБА_3 про відвід від участі у розгляді даної справи судді Костіва О.З., на думку апеляційного суду, не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності, а фактично зводиться до незгоди заявника із невиконанням судом апеляційної інстанції у цій справі вимоги заявника щодо такого процесуального питання, як витребування доказів на стадії підготовки до апеляційного розгляду.

Так, головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Апеляційний суд вважає, що незгода заявника із судовим рішенням, що прийняте в межах їх повноважень, реалізованих згідно з вимогами чинного процесуального законодавства, не може слугувати підставою для їх відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості суддів - членів колегії у справі.

Зі змісту заяви про відвід та матеріалів справи також не вбачається, що в очах розумного спостерігача може виникнути сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Костіва О.З. під час перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції у даній справі, а доводи ОСОБА_2 фактично зводяться до власного розуміння процесуальних відносин сторін і необхідності застосування відповідних норм процесуального права, що в силу вимог частини четвертої статті 36 ЦПК України не може слугувати належною і достатньою підставою для відводу.

При цьому колегія суддів зазначає, що клопотання про витребування відповідних доказів по справі може бути вирішено під час розгляду даної справи в судовому засіданні за участі сторін у справі, які мають право у відповідності до вимог ЦПК України надати свої пояснення чи заперечення щодо доцільності та необхідності таких доказів для розгляду даної справи.

За таких обставин доводи ОСОБА_2 не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді Костіва О.З. від участі у розгляді цивільної справи, тому її заяву про відвід слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40, 381 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Костіва О.З. відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді