МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/9132/24
Пр. №2-о/521/384/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, Луганської області померла його матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

Заявник зазначив, що на підтвердження смерті матері, йому на окупованій території, 07 травня 2024 року (далі мовою оригіналу) «ГБУЗ Луганской области «Поликлинника №10» ЛНР» було видано медичне свідоцтво про смерть серії №4/3 №219000207.

Крім того, 15 травня 2024 року (далі мовою оригіналу) «Жовтневый отдел записи актов гражданского состояния г. Луганска департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Луганской Народной Республики» йому була видана довідка про смерть №С-01145.

Також, (далі мовою оригіналу) «Жовтневым отделом записи актов гражданского состояния г. Луганска департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Луганской Народной Республики» 15 травня 2024 року було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Зазначив, що в даний час вінп позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті ОСОБА_2 в органах РАЦС, оскільки видані документи про смерть є недійсним з тих підстав, що вони видані на окупованій території і не мають ніякої юридичної сили.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне йому для державної реєстрації смерті матері та видачі свідоцтва про смерть.

Посилаючись на дані обставини, заявник просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Карповичи, Семенівського району, Чернігівської області, Україна, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України - м. Луганськ, Луганської області, у віці 93 років.

Ухвалою суду від 05 червня року прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання (а.с. 17).

Заявник та його представник, діюча на підставі ордеру від 15 травня 2024 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надала через канцелярію суду заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути заяву за її відсутності (а.с. 6, 25, 26).

Представник заінтересованої особи Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 27).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 25 листопада 1966 року (а.с. 12).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України - м. Луганськ, Луганської області, у віці 93 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_3 , виданого (далі мовою оригіналу) «ГБУЗ Луганской области «Поликлинника №10» ЛНР» 07 травня 2024 року (а.с. 14-15).

Крім того, на підтвердження смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 травня 2024 року заявнику на окупованій території (далі мовою оригіналу) «Жовтневым отделом записи актов гражданского состояния г. Луганска департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Луганской Народной Республики» були видані довідка про смерть № С-01145та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13, 16).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, (із змінами відповідно Наказу 120 від 23 квітня 2024 року), з 07 квітня 2014 року вся територія Луганського району Луганської області визнана тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Отже, заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті ОСОБА_2 в органах РАЦС, оскільки видане йому на окупованій території свідоцтво про смерть його матері та інші документи є такими, що не відповідають умовам діючого законодавства України і не мають ніякої юридичної сили.

Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Не надаючи оцінки легітимності документам, виданим на тимчасово окупованій території, оскільки за законом такі документи є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створюють правових наслідків, тому що видані органами та/або особами, передбаченими частиною другою ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд має виходити із самого факту смерті особи.

Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно йому для державної реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про смерть.

Докази, що містяться у справі, зокрема, копії свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть, виданих на тимчасово окупованій території та фотодокази підтверджують факт смерті ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Карповичи, Семенівського району, Чернігівської області, Україна, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України - м. Луганськ, Луганської області, у віці 93 років.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Карповичи, Семенівського району, Чернігівської області, Україна, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України - м. Луганськ, Луганської області, у віці 93 років.

Вказане рішення є підставою для Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Карповичи, Семенівського району, Чернігівської області, Україна, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України - м. Луганськ, Луганської області, у віці 93 років, та видачі свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: О.М. Сегеда