Справа №487/941/19
Провадження №4-с/487/15/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., вивчивши матеріали скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Головіна Олега Юрійовича та визнання протиправною та скасування постави, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Головіна Олега Юрійовича та визнання протиправною та скасування постави.

Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

За вимогами ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Так, у додатках до скарги, представником заявника зазначено докази направлення скарги іншим учасникам справи.

Згідно акту від 16.02.2024 про відсутність вкладень, складеного працівниками Заводського районного суду м. Миколаєва, зафіксовано відсутність додатку - докази направлення скарги іншим учасникам справи.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач (заявник) при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи, що скарга подана з порушенням вимог ч.2 ст.183 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення скарги скаржнику без розгляду в порядку визначеному ч.4 ст.183 ЦПК України.

Повернення скарги без розгляду не містить ознак зайвого формалізму, оскільки порядок подачі заяв з процесуальних питань, передбачений ч.2 ст.183 ЦПК України та направлений на дотримання принципів рівності та змагальності, забезпечення обізнаності учасників процесу відносно питань, які порушуються перед судом, направлений також на забезпечення реалізації процесуальних прав учасників процесу, обмеження яких, в межах вимог дотримання стандарту «справедливого судового розгляду», є неприпустимим.

Керуючись ст..183, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Головіна Олега Юрійовича та визнання протиправною та скасування постави - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.М. Афоніна