Справа № 515/1424/24
Провадження № 2/513/1093/24
Саратський районний суд Одеської області
02 жовтня 2024 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Давиденко Костянтин Вікторович до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,
В С Т А Н О В И В:
12 вересня 2024 року позивач через свого представника звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Татарбунарської міської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування.
Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Остання прийняла спадщину у встановлений законом строк шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Правовстановлюючий документ на вказаний будинок відсутній, право власності не зареєстроване, у зв`язку з тим, що будинок був збудований до 1992 року і право власності набуто в порядку, який існував на час його будівництва, шляхом внесення запису до погосподарської книги. Право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку не зареєстровано. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2024 року, справу передано у провадження судді Миргород В.С.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.
Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що подана без дотримання вимог встановлених ст. 175 ЦПК України.
За змістом ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Позивач в своїй позовній заяві, як на підставі своїх позовних вимог, посилається на належність спадкодавцю житлового будинку за погосподарськими книгами.
За нормами Закону від 02 липня 1968 року «Про сільські Ради народних депутатів трудящих УРСР» встановлено, що кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської Ради. До 19 січня 1996 року, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.
При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, і є доказом обставин щодо визнання права власності в порядку спадкування.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначив, що у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше відповідно до встановленого судом правового режиму спірного майна.
Крім того, ВССУ вказав судам на необхідність досліджувати при розгляді справ вказаної категорії документи щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновки БТІ або сертифікати відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявність рішення про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. У ході розгляду справи слід виключити те, що спірне майно є самочинним будівництвом.
Всупереч нормам вищезазначеного закону позивачем не надано доказів володіння спадкодавцем на той час вищезазначеним спірним будинком. Тобто, для встановлення того кому належав будинок з господарськими будівлями і спорудами у господарстві, чи можуть бути такі предметом спадкування, а також, до якої із суспільних груп відноситься господарство за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу слід надати копії записів із погосподарських книг с. Борисівка Татарбунарського району Одеської області про означене господарство з дня постановлення на облік житлового будинку і по день відкриття спадщини.
Крім того, позивачем не зазначено та не надано докази на підтвердження того, що на спірний будинок на час звернення до суду право власності ні за ким не зареєстроване (витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка БТІ) та доказів, які підтверджують, що спірне нерухоме майно не побудовано самочинно.
Відсутність вказаних обставин позбавляє суд можливості оцінити правовідносини, що склалися та норми права, які підлягають застосуванню, тобто прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 і цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За даних обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 260 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування - залишити без руху.
Надати позивачу десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатися неподаною і повернута.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Миргород