печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання - Проскурні А.Г.,

справа № 757/48176/21-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з розгляду заяви Черніцького Івана Романовича в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №757/48176/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

13.12.2021 року Печерським районним судом м. Києва ухвалене заочне рішення у цивільний справі №757/48176/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У липні 2023 року адвокат Черніцький Іван Романович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року у цивільній справі № 757/48176/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У заяві представник заявника вказує, що судове рішення було винесено без участі відповідача, оскільки не був жодного разу належним чином повідомлений про час та місце судового засідання та йому не було відомо про наявність вказаної справи у суді. Вказав, що є обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та про які, суду не було відомо. Просив поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду. Скасувати заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. Передати справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Верховного Суду для визначення підсудності.

07.09.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, просила залишити заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення без задоволення.

12.09.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

15.11.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

03.04.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про приєднання доказів.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, в запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення просила залишити її без задоволення.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання в якому останній просив розглядати справу без його участі, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення у відсутність представників сторін, оскільки, згідно ч.1 ст. 287 ЦПК України, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши доводи заяви про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року у справі №757/48176/21-ц, матеріали цивільної справи, приходить висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення відповідач посилається, що йому було не відомо про розгляд даної справи, а відтак просить скасувати рішення суду від 13.12.2021 року.

Так, 13.12.2021 року судом було проведено засідання та постановлене заочне рішення. В судове засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 43).

Відповідач в своїй заяві про перегляд заочного рішення вказує на поважність причин неявки в судове засідання, яке відбулося 13.12.2021 року, оскільки йому було не відомо про розгляд справи. Проте, не надає жодного доказу на підтвердження поважності причин своєї неявки.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за наявності одночасно двох умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин 2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте, у заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а також відсутні докази, які їх підтверджують. Відповідач вказує лише на обставини, які на його думку можуть вплинути на підсудність справи, через його проживання на території іншої країни, однак не наводить обставин, що можуть вплинути на розгляд самої справи. У заяві про перегляд заочного рішення не вказано жодних причин для збереження шлюбу та обмеження права позивачки на його розірвання.

За таких умов, заявник не вказав, а також не довів жодних з обставин, які в силу ст. 288 ЦПК України є підставою для скасування заочного рішення.

Щодо твердження представника відповідача про те, що позивач ввела в оману суд щодо адреси сторін та необхідності визначення підсудності справи Верховним Судом, суд вказує наступне.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 є громадянином України, місце проживання якого зареєстровано в м. Києві, на території України, що підтверджується копією паспорту чоловіка, а також зі змісту заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення.

Позивач також є громадянкою України та зареєстрована у місті Києві.

Відповідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, який визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів в Україні, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, консульський облік громадян ведеться закордонними дипломатичними установами України відповідно до «Порядку ведення обліку громадян України, які проживають за межами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2020 року № 85 «Деякі питання обліку громадян України, які проживають за межами України» (надалі Порядок).

Відповідно до п. 2 ч. 2 Порядку консульський облік вчинення уповноваженими посадовими особами закордонних дипломатичних установ України (далі уповноважені посадові особи) комплексу дій з реєстрації інформації про місце проживання або перебування громадянина України на території іноземної держави шляхом внесення даних до відомчої інформаційної системи МЗС передбачено три види консульського обліку: 1). постійний для громадян України, які оформили в установленому законодавством порядку документи для виїзду за кордон на постійне проживання за кордон або документи для залишення на постійне проживання за кордоном; 2) тимчасовий для громадян України, які тимчасово перебувають за кордоном; 2.) облік усиновлених дітей для дітей віком до 18 років громадян України, які були усиновлені іноземцями або громадянами України та постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном (ч. 3 Порядку).

Сторони є громадянами України, їх шлюб зареєстровано на території України, адреса їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку на території України.

Так, 06.09.2023 року представник відповідача на підтвердження проживання сторін за межами території України подав ряд документів.

Разом з тим, жоден із цих документів не підтверджує визначений законом порядок реєстрації місця проживання сторін, зокрема позивача на території іншої держави.

До того ж такі документи не є належним доказом по справі, оскільки не містять відтиску апостилю країни походження, на підтвердження їх дійсності.

Відповідно до матеріалів справи, позивач, а також відповідач є громадянами України їх місце постійної реєстрації знаходиться на території України.

Так, в матеріалах справи міститься лист Державної міграційної служби України № 6.5-2795/2-24 від 21.03.2024 р., наданий у відповідь на адвокатський запит представника позивача, відомості з якого підтверджують чинність громадянства України позивачки, а також дійсність її паспорта громадянина України серії: НОМЕР_1 , що виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві (доданий до позову), станом на сьогодні.

Дійсність паспорта громадянина України відповідача серії: НОМЕР_2 підтверджується результатами перевірки документа на офіційному служби сайті Державної міграційної України: https://dmsu.gov.ua/services/nd.html (скриншот інформації з сайту додається).

Згідно з довідкою Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 105-3693 від 02.04.2024 р., наданої на адвокатський запит представника позивача, станом на 01.04.2024 р. позивач не змінювала свого місця реєстрації та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідача також зареєстрований на території України в місті Києві та не змінював місця свого реєстрації про що свідчить копія його паспорта доданого до позову, а також відомості зазначені ним у поданих до суду документах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

За приписами ч. 1 ст. 2 вказаного закону законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: зокрема, 1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

За таких умов, позивачка правомірно подала позов про розірвання шлюбу на території України за місцем свого перебування та реєстрації на момент подачі позову за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Жодних підстав та належних доказів для передачі справи до Верховного Суду, для вирішення її підсудності немає.

За наведених обставин, суд вважає, що підстав для перегляду заочного рішення не вбачається.

Керуючись ст.285,287 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Поновити строк на подання заяви Черніцького Івана Романовича в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 757/48176/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заяву Черніцького Івана Романовича в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 757/48176/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Соколов