Провадження № 2/344/313/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

16 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай центр ЛТД» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що 28 лютого 2018 року між позивачем та ТОВ « СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» укладено договір доручення № 2802/18-1, відповідно до якого позивач мала набути право власності на нерухоме майно, а саме дві квартири, площею 63,46 кв.м та 47,31 кв.м, що знаходяться на 7 ( сьомому) поверсі в 2 підїзді в комплексі багатоквартирних житлових будинків в районі забудови у межах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . На виконання умов договору позивач повністю оплатила вартість нерухомого майна у розмірі гривневого еквіваленту 55 тис. доларів США за курсом обміну доларів на день оплати, про що відповідачем 28.02.2018 року, видано довідку №2802-1. Планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію комплексу за цим договором перше півріччя 2019 року. Вказаний строк пропущений відповідачем більш як на 3 роки. Також в позові вказано, що: «…З урахуванням предмета договору, характеру прав та обов`язків сторін за договором, оплатність договору та наслідків його виконання у вигляді передачі позивачу нерухомого майна, що на момент укладення договору ще не створено, договір №2802/18-1 від 28.02.2018 року по своїй правовій природі є змішаним. За характером правовідносини сторін договору подібні до положень статей 655, 656 ЦК України (купівлі-продажу), а отже правовідносини між будівельною компанією (виробником) ТзОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД», вид діяльності якого є будівництво житлових і нежитлових будівель, і позивачем, як споживачем, слід кваліфікувати, як угоду про послугу - будівництво житла. За змістом п. 5.2 договору доручення №2802/18-1 від 28 лютого 2018 року для виконання юридичних дій, передбачених п. 2.1, 2.2 цього договору довіритель перераховує повіреному договірну ціну у розмірі гривневого еквіваленту 55 тис. дол. США за курсом обміну доларів на день оплати, яка включає винагороду повіреного котра становить 20% за виконання зобов`язань за цим договором. Пунктом 5.4 договору сторони узгодили, що договірну ціну довіритель зобов`язаний внести до 28 лютого 2018 року. Зобов`язання по оплаті коштів за договором в розмірі гривневого еквіваленту 55 тис. дол. США за курсом обміну доларів на день оплати 28 лютого 2018 року, станом на 28 лютого 2018 року, виконала у повному обсязі, що підтверджується довідкою відповідача № 2802-1 від 28 лютого 2018 року. Плановий термін виконання доручення за цим договором щодо організації будівництва та введення в експлуатацію будинку, передачі довірителю об`єкта і всіх необхідних документів для оформлення права власності на нього встановлюється не пізніше кінця першого півріччя 2019 року (п. 2.4 договору). Відповідно до пункту 7.2 договору за порушення строку передачі квартири більше ніж на 6 місяців, що виникло по вині повіреного, повірений сплачує пеню у розмірі 0,01% за кожен день прострочення від фактично виплачених довірителем грошових коштів. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі Порядок), визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Пунктами 11-13 Порядку визначено, що датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється. Зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього…». «…вважаю, що в договорі доручення №2802/18-1 від 28 лютого 2018 року відбулося обмеження договірної відповідальності (зменшення розміру пені із трьох відсотків до 0,01%) без врахування імперативної заборони передбаченої частиною третьою статті 614 ЦК України; умови договору №2802/18-1 від 28 лютого 2018 року щодо зменшення розміру пені із трьох відсотків до 0,01% слід кваліфікувати як нікчемні; до правовідносин сторін слід застосовувати розмір пені передбачений в частині п`ятій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Подібні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 30 вересня 2020 року в справі № 559/1605/18, провадження № 61-913св20…». «…У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року № 757/2022 на період з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Однак вважаю, що відповідач допустив істотне порушення умов Договору і не забезпечив його виконання більше як за два роки до оголошення воєнного стану в Україні. Будь-яких інших обставин, які б перешкоджали виконанню договору, відповідач не повідомив, а тому вважаю, що стягнення неустойки підлягає у межах річного строку позовної давності. 28.02.2018 року, на виконання умов договору я повністю оплатила вартість нерухомого майна у розмірі гривневого еквіваленту 55 тис. дол. США за курсом обміну доларів на день оплати. Курс долара США, встановлений Національним банком України станом на 28 лютого 2018 року становить 2694,8185 грн. за долар, що підтверджується офіційним курсом валют Міністерства фінансів України. Таким чином, вартість нерухомого майна становить 1 481 700 ( один мільйон чотириста вісімдесят одна тисяча сімсот) грн. ( 55 000 х 26,94 = 1 481 700) Розмір пені за один день прострочення становить 44 451 грн. (1 481 700 (сплачена сума) х 3 :100 = 44 451 грн.) Відповідно загальний розмір пені за 365 днів становить 16 224 615 грн. (365 днів х 44 451 грн..), яку я вважаю і слід стягнути з відповідача…». «…З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19). Відповідач більше трьох років не виконує зобов`язання за договором. Комплекс багатоквартирних житлових будинків в районі забудови у межах АДРЕСА_1 в експлуатацію не зданий. Про хід будівництва та строки здачі будинку в експлуатацію відповідач не повідомляє. Така бездіяльність ТзОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» стала причиною невизначеності щодо можливості одержання у власність наперед оплаченої нерухомості чи повернення уже сплачених коштів. Також я не маю можливості використовувати дане приміщення за призначенням. Все це спричиняє мені психологічні страждання та втрати немайнового характеру, через неможливість одержання у власність розрахованого за договором нерухомого майна, у строк встановлений договором. Тому прошу стягнути моральну шкоду в сумі 20 тис. гривень…».

15/02/2023 позивач подав заяву про зміну позову, в якій вказано: «…Таким чином вважаю, що пеню слід нараховувати за 65 днів ( період з 21.12.2021 року по 23.02.22 року ) ( 11 днів - грудень 2021 року, 31 січень день-грудень 2022 року, 23 дні - лютий 2022 року). Отже, вартість нерухомого майна становить 1 481 700 ( один мільйон чотириста вісімдесят одна тисяча сімсот ) грн. ( 55 000 дол. США х 26,94 ( курс обміну доларів на день оплати ) Розмір пені за один день прострочення становить 44 451 грн. (1 481 700 (сплачені сума) х3 : 100 = 44 451 грн.) Відповідно загальний розмір пені за 65 днів становить 2 889 315 грн. ( 65 днів х 44 451 грн.)…».

Відповідач в судове засідання відповідач не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом встановлено наступні обставини.

28 лютого 2018 року між позивачем та ТОВ « СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» укладено договір доручення № 2802/18-1, відповідно до якого позивач мала набути право власності на нерухоме майно, а саме дві квартири, площею 63,46 кв.м та 47,31 кв.м, що знаходяться на 7 ( сьомому) поверсі в 2 підїзді в комплексі багатоквартирних житлових будинків в районі забудови у межах АДРЕСА_1 та №2 по генплану). На виконання умов договору позивач повністю оплатила вартість нерухомого майна у розмірі гривневого еквіваленту 55 тис. доларів США за курсом обміну доларів на день оплати, про що відповідачем 28.02.2018 року, видано довідку №2802-1. Планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію комплексу за цим договором перше півріччя 2019 року.

Відповідно до пункту 7.2 договору за порушення строку передачі квартири більше ніж на 6 місяців, що виникло по вині повіреного, повірений сплачує пеню у розмірі 0,01% за кожен день прострочення від фактично виплачених довірителем грошових коштів.

15/02/2023 позивач подав заяву про зміну позову, в якій вказано: «…Таким чином вважаю, що пеню слід нараховувати за 65 днів ( період з 21.12.2021 року по 23.02.22 року ) ( 11 днів - грудень 2021 року, 31 січень день-грудень 2022 року, 23 дні - лютий 2022 року). Отже, вартість нерухомого майна становить 1 481 700 ( один мільйон чотириста вісімдесят одна тисяча сімсот ) грн. ( 55 000 дол. США х 26,94 ( курс обміну доларів на день оплати ) Розмір пені за один день прострочення становить 44 451 грн. (1 481 700 (сплачені сума) х3 : 100 = 44 451 грн.) Відповідно загальний розмір пені за 65 днів становить 2 889 315 грн. ( 65 днів х 44 451 грн.)…».

Розрахунок позивача та підстави його складення відповідачем не спростовано.

Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідач та його представник не подали суду будь-якого заперечення правових підстав позову, не подали розрахунку на спростування розрахунку позивача.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» місцезнаходження якого м. Івано-Франківськ, вул. вул. Г.Хоткевича, буд.65 корпус 2 кв.38, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , пеню за неналежне виконання умов договору доручення №2802/18-1 від 28 лютого 2018 року, в розмірі 1 481 700 гривень на відшкодування шкоди, моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.