Дата документу 07.11.2024 Справа № 337/171/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1825/24 Головуючий у 1-й інстанції: Кучерук І.Г.
Є.У.№337/171/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Полякова О.З.

Трофимової Д.А..,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення,

із апеляційною скаргою Комунального підприємства «Водоканал», інтереси якого представляє ОСОБА_4 , на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення.

Позов обґрунтований тим, що відповідачі проживають за адресою: м проживають за адресою: АДРЕСА_1 , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.02.2020 по 31.10.2023 утворилась заборгованість у загальній сумі 39814,92 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17 червня 2024 року позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованість по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення за період з 01.02.2020 по 31.10.2023 в розмірі 19907,46 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» судовий збір у розмірі по 67, 00 грн. з кожного, а всього 1342 грн.

У задоволені в іншій частині позову відмовлено

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник КП «Водоканал» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального право просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» в сумі 29861,19 грн. Покласти на відповідачів судові витрати.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку апелянта, суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про часткове задоволення позову. Нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснювалось в період з 01.02.2020 по 31.10.2023 на 4 особи, оскільки за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_5 . Прилад обліку водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 відсутній. Нарахування здійснювалось у відповідності до норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідачі не надавали до КП «Водоканал» відомостей стосовно зміни кількості зареєстрованих осіб за вказаною адресою. Таким чином, апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно були застосовані норми матеріального права та не вірно дана оцінка доказам по справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали копію апеляційної скарги та ухвалу про відкриття апеляційного провадження 07.10.2024 (а.с.90,91). Судову кореспонденцію отримала замість адресатів ОСОБА_2 , яка також є відповідачем по справі, втім за адресою реєстрації самої ОСОБА_2 поштове повідомлення із судовою кореспонденцією не вручене. До суду повернувся конверт із поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.93,94).

За нормами ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним нормам закону рішення суду першої інстанції в повній не відповідає.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 та підключена до мережі централізованого водопостачання та водовідведення, на неї відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Зазначені послуги надаються КП «Водоканал».

Квартиронаймачем зазначеної квартири є відповідач ОСОБА_6 , який з іншими відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є зареєстрованими у вказаній квартирі, про що свідчать відповіді Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб (а.с.13-15).

За період з 01.02.2020 по 31.10.2023позивач надав відповідачам послуги з водопостачання води та водовідведення на суму 40 898,19 грн., з яких сплачено відповідачами було лише 1 134,60 грн. у жовтні 2023 року.

Згідно витягу із особового рахунку № НОМЕР_1 за період 01.02.2020 по 31.10.2023 за відповідачами обліковується заборгованість по оплаті за послуги централізованого водопостачання і водовідведення в сумі 39814,92 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у квартирі з 2018 року, суду не надано будь яких документальних доказів проживання і реєстрації у квартирі неповнолітнього ОСОБА_7 , особа на яку було оформлено особовий рахунок ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже вказані особи не були споживачами послуг КП «Водоканал», тому заборгованість мала бути розрахована за встановленими тарифами на двох споживачів відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка за розрахунком суду складає 19907,46 грн. та, відповідно, підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Проте колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на таке.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні) , управитель, виконавці комунальних послуг.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання.

Згідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки.

Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення.

Згідно з п. 2.2 статуту КП «Водоканал», затвердженого 26 вересня 2019 року розпорядженням Запорізького міського голови, предметом діяльності підприємства є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими на експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень (а.с.9).

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, КП «Водоканал» надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялися.

Як встановлено судом, особовий рахунок № НОМЕР_1 був відкритий на ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4, 47).

Хоча відповідачі і не звертались до КП «Водоканал» за переоформленням особистого рахунку після смерті ОСОБА_6 , суд дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами фактично склалися правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2023 у (справа №337/3316/23) ОСОБА_3 визнаний таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 28.11.2023 (а.с.42-43).

Втім, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 з 26.06.1999 по теперішній час, ОСОБА_2 з 17.06.2004 по теперішній час, ОСОБА_1 з 20.12.1982 по теперішній час (а.с.13-15).

Проте, рішення суду першої інстанції від 26.10.2023, яким визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом, не є достатньою підставою для звільнення останнього від сплати заборгованості, що виникла за спірний період часу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з найманням житла.

Відповідно до п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» , яка діяла до 02.02.2022, споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). 2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами; 5) установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; 6) періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; 7) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; 8) внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; 9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; 10) відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг.

Окрім того, відповідно до п. 47 Правил, які Постанови Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення»(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) , індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі;

Таким чином, обов`язок щодо своєчасного інформування комунальні служби про зміни споживачів комунальних послуг покладається на самих споживачів таких послуг.

Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2023 року у (справа №337/3316/23), яким ОСОБА_3 визнаний таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , не є доказом, який б свідчив про відсутність у нього обов`язку сплати за комунальні послуги.

При цьому, відповідачі, які залишаються бути зареєстрованими в квартирі, в яку надавалися позивачем послуги з водопостачання і водовідведення, жодного разу не зверталися до КП «Водоканал» з письмовою заявою про зменшення розміру плати, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_3 або неповнолітнього ОСОБА_8 за місцем реєстрації та не надавали відповідних документів. Жодних доказів на підтвердження цього не надано і суду.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що під час перегляду вказаної справи, доводи апеляційної скарги КП «Водоканал» знайшли своє підтвердження, а відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову КП «Водоканал» в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з п.п. б), в) ч. 4 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням того, що позовні вимоги КП «Водоканал» та апеляційна скарга підлягають задоволенню, то судові витрати, які були понесені КП «Водоканал» в судах першої та апеляційної інстанції в сумі 6710,00 грн. підлягають компенсації за рахунок відповідачів по 2236,66 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст.263, 374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу КП «Водоканал» задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121, НОМЕР_5 в АТ «ПУМБ») заборгованість по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення за період з 01.02.2020 по 31.10.2023 в розмірі 39 814,92 гривень (тридцять дев`ять тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 92 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121, НОМЕР_5 в АТ «ПУМБ») судовий збір у розмірі по 2236,66 гривень (дві тисячі двісті тридцять шість гривень 66 копійок) з кожного, а всього 6710,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: О.З. Поляков

Д.А. Трофимова