Справа №:755/3248/24
Провадження №: 4-с/755/33/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценка О.І.

розглянувши у судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шарової Дар`ї Валеріївни, стягувач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ВТБ Банк», на дії та бездіяльність держаного виконавця, суд-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шарової Д.В. та відповідно до вимог просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними в частині винесення постанови від 25 січня 2021 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5 та скасувати вказану постанову повернувши виконавчий лист виданий 1 червня 2012 р. Дніпровським районним судом м.Києва стягувачу.

Вимоги мотивовані тим, що 1.06.2012 р. Дніпровським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 11.11.2011 р., відповідно до якого було звернено стягнення на майно скаржника ОСОБА_1 , а саме на: автомобіль легковий марки «Mercedes-Benz», модель CL 500, 2002 року випуску, колір синій, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; легковий автомобіль «Porsche», 2003 року випуску, колір - чорний, номер кузова - НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

На виконання вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження№НОМЕР_6 від 4 жовтня 2012 р. на підставі виконавчого листа №260/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 1 червня 2012 р.

10 жовтня 2017 р. в рамках виконавчого провадження №НОМЕР_6 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

13 вересня 2019 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою Е.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_7 на підставі виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 1 червня 2012 р.

26 листопада 2020 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. винесено постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2019 р.( виконавче провадження № НОМЕР_7).

Також 26 листопада 2020 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. була винесена постанова про повернення виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва, стягувачу без прийняття до виконання.

25 січня 2021 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаровою Д.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5 на підставі виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва.

Скаржниця вважає, що виконавче провадження від 25 січня 2021 р. яке відкрите державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаровою Д.В. відкрите з порушенням строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, так -як з дня видачі виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого 1.06.2012 р. та з врахуванням відкритих виконавчих проваджень по вказаному виконавчому листу пройшло більше ніж три роки а саме оскаржувана постанова була винесена суб`єктом оскарження після спливу 3-х років 2 - місяців та 9 дів, чим порушено вимоги статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Про оскаржувану постанову боржник ОСОБА_1 на час її винесення не знала, так- як по місцю її проживання будь -яких документів від суб`єкта оскарження не надходило, про вказане виконавче провадження НОМЕР_5 скаржник ОСОБА_1 дізналася випадково , коли були заблоковані її банківські рахунки та з моменту коли скаржниця дізналася про наявність оскаржуваної постанови вона в 10- й термін звернулася до суду з відповідною скаргою.

Представник скаржника в зал судового засідання не з`явилася, подала до суду зваяву в якій просила слухати справу у її відсутність та просила задовольнити скаргу та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з обставин викладених в скарзі.

Суб`єкт оскарження в зал судового засідання не з`явилася, але надала до суду відзив на скаргу, в якому просила відмовити в задоволені скарги обґрунтовуючи свою позицію тим, що скаржник та її представник не взяли до уваги постанову Київського апеляційного суду від 23.10.2020 р., що була ухвалена в рамках розгляду справи №755/19939/20, відповідно до якої було визнано протиправною та скасовано постанову про скасування процесуального документа від 13.09.2019 р. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_7 винесену начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Клименко Р.В. визнано протиправною та скасовано постанову про арешт майна боржника від 13.09.2019 р. ВП НОМЕР_7, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Бурлою В.Е.

Тому доводи викладені у постанові від 23.10.2020 р. виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу без прийняття до виконання відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та строк наступного пред`явлення виконавчого листа до виконання спливає 26.11.2023 р.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державне виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають прав звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права ч свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до ст. 17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рн/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства , держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 року по справі ,,Шмалько" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухвалено будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, що 1.06.2012 р. Дніпровським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 11.11.2011 р., відповідно до якого було звернено стягнення на майно скаржника ОСОБА_1 , а саме на: автомобіль легковий марки «Mercedes-Benz», модель CL 500, 2002 року випуску, колір синій, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; легковий автомобіль «Porsche», 2003 року випуску, колір - чорний, номер кузова - НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

На виконання вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження№НОМЕР_6 від 4 жовтня 2012 р. на підставі виконавчого листа №260/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 1 червня 2012 р.

10 жовтня 2017 р. в рамках виконавчого провадження №НОМЕР_6 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

13 вересня 2019 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою Е.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_7 на підставі виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 1 червня 2012 р.

26 листопада 2020 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. винесено постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2019 р.( виконавче провадження № НОМЕР_7).

Також 26 листопада 2020 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. була винесена постанова про повернення виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва, стягувачу без прийняття до виконання.

25 січня 2021 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаровою Д.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5 на підставі виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва.

Відповідно до п.10 ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частинами 1,2 статті 12 даного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Також частиною 5 даної статті визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як убачається що 09 серпня 2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. відповідно до положень п.10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено повідомлення АТ «ВТБ банк» про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з підстав пред`явлення його за не підвідомчістю.

26 листопада 2020 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. було винесено повідомлення про повернення виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва, стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.10. ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»

Оскаржувана постанова про відкриття провадження суб`єктом оскарження була винесена 25 січня 2021 р. на підставі виконавчого листа №2604/3257/2012, виданого Дніпровським районним судом м.Києва, з чого можна дійти висновку, що оскаржувана постанова була винесена в межах процесуального строку, визначеного ч.5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованихКонституцією України та законами України.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шарової Дар`ї Валеріївни, стягувач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ВТБ Банк», на дії та бездіяльність держаного виконавця

Ухвала може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 29.04.2024 р

Суддя: