Справа № 358/645/24 Провадження № 2/358/481/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Богуславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 26 липня 1999 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області), громадянина України батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також просить внести зміни до актового запису №18 від 23.01.1985 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області та зазначити у графі «Відомості про батька» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України. Інші відомості в актовому записі №18 від 23.01.1985 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області про народження ОСОБА_1 - залишити без змін.

В обґрунтування заяви посилається на те, що його мати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного життя в них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що батьки проживали без реєстрації шлюбу, при реєстрації народження сина запис про батька був зроблений зі слів матері, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З моменту народження він (заявник) постійно спілкувався з батьком, який приймав активну участь у його виховані та утримані. Однак, в порядку ст. 126 СК України він позбавлений можливості подати спільну із ОСОБА_2 заяву про визнання батьківства, тому що відсутні у останнього повний пакет особистих документів, необхідних для подання заяви до державного органу реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_2 постійно допомагав йому з матір`ю, хоч і не проживав разом з ними деякий час. З 09.03.2017 позивач переїхав проживати до батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 щоб здійснювати за ним постійний догляд, оскільки ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, загального захворювання, інвалідність встановлено на безтерміновий строк, внаслідок якого потребує постійного стороннього догляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними письмовими матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, а також зазначив, що повністю визнає позовні вимоги про визнання його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого він виховував та утримував з народження і проживає з ним разом і натепер.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 про визнання його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що підтверджує той факт, що ОСОБА_2 дійсно є рідним батьком її сина ОСОБА_2 , якого він виховував з народження, а натепер їх син спільно проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_2 .

Представник третьої особи - Богуславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленко В.І. подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника третьої особи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23 січня 1985 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 18, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 9).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №8 від 02.02.2024 вбачається, що відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записані відповідно до частини першої статті 135 СК України - ОСОБА_5 , за вказівкою матері ОСОБА_3 (а.с. 10).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 визнає своє батьківство щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказуючи, що дійсно ОСОБА_1 є його рідним сином, якого він виховує з народження. Починаючи з 09 березня 2017 року він з сином проживають та зареєстровані разом, що не заперечується відповідачкою ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачами батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачами батьками дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , необхідно керуватися положеннями ст.53 КпШС України, оскільки він народився до набрання чинності Сімейним кодексом України.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком: опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває: самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Згідно із ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст. ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з абз.12 п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

З п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, вбачається, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного t рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) і дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи вимоги позивача ОСОБА_1 , які є обґрунтовані належними та допустимими доказами, а також те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали позов в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищезазначеного, керуючись статтями 10, 81, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 53 КпШС України, статтями 125, 126, 128, 134 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 26 липня 1999 року, Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області), уродженця м. Богуслав Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Богуслав Київської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 18 від 23 січня 1985 року).

Внести зміни в актовий запис № 18 від 23 січня 1985 року, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, про ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зазначивши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Богуслав Київської області. Виключити відомості про ОСОБА_5 , як батька ОСОБА_1 .

Інші відомості в актовому записі №18 від 23 січня 1985 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області про народження ОСОБА_1 - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов