Провадження № 712/3233/24
У Х В А Л А

03 жовтня 2024 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.

У ч. 5 ст. 177 ЦПК України зазначається, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як визначено п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Так, з матеріалів позовної заяви убачається, що одним із співвласників домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке є предметом спору в даній справі, є ОСОБА_7 , яка відповідно до свідоцтва про смерть померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем до матеріалів позову долучено клопотання про витребування доказів, в якій вона просить витребувати у Третьої черкаської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 . Клопотання обґрунтоване неможливістю самостійно отримати інформацію щодо коло спадкоємців після смерті ОСОБА_7 .

Суд звертає увагу, що позивач не позбавлена була права звернутися до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви в порядку ст. 116-118 ЦПК України, з метою визначення належного кола учасників справи.

Більше того, обгрунтовуючи клопотання про витребування доказів, представник позивача посилається на неможливість самостійного отримання доказів, та неотримання відповіді на запит скерований до третьої Черкаської державної нотаріальної контори.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що вказаний запит був направлений на адресу ногтаріуса 06.09.2024 року, а позовна заява подана до суду 09.09.2024 року, до сплину законодавчо встановленого строку для надання відповіді, що не може слугувати доказом неотримання відповіді на запит.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 116 ЦПК України способом забезпечення доказів є, в тому числі витребування та (або) огляд доказів.

Таким чином, позивачу необхідно визначитися з усім складом осіб, які беруть участь у справі та уточнити позовні вимоги шляхом надання уточненої редакції позовної заяви, а також її копії відповідно до кількості учасників справи.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою- залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути заявнику разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Є. Токова