н/п 2/490/1850/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припення права спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову позивач вказує, що їй на праві особистої приватної власності належало 57/100 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що відповідно до інформаційної довідки наданої КП Миколаївське МБТІ вказано, що співвласник 43/100 часток у праві спільної часткової власності на вищевказаний житловий будинок ОСОБА_3 відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 26.05.2009 року виділив свою частку в окрему адресу: АДРЕСА_2 . У зв`язку з виділом одним із співвласників своєї частки в натурі зробити перерахунок часток у праві спільної часткової власності співвласників неможливо. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.02.2024 року 03.03.2021 року був укладений договір дарування № НОМЕР_1 і на теперішній час власником будинку АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 . 02 лютого 2024 року заявнику надано рішення Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про відмову в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з ненаданням договору про поділ спільного майна чи відповідно договору про виділ в натурі частки із спільного майна або рішення суду. Позивач вказує, що вона звернулась до відповідача із пропозицією про укладення в добровільному порядку договору про виділ в натурі частки із спільного майна, проте відповідач категорично відмовився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено договір від 21.09.1985 року згідно якого ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 подарувала 57/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір містить реєстраційний надпис про реєстрацію за ОСОБА_1 57/100 частин вищевказаного житлового будинку.

Судом досліджено витяг з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ращди від 26 червня 2009 року згідно якого 43/100 частині житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 надано нову адресу: АДРЕСА_3 .

Судом досліджено наказ Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 29.11.2023 року згідно якого затверджено ОСОБА_1 надання адреси об`єкту нерухомого майна: житловий будинок з господарськими та допоміжними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Судом досліджено лист КП «ММБТІ» від 05.11.2023 року згідно якого повідомлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 57/100 житлового будинку АДРЕСА_1 . Лист містить відмітку про те, що 43/100 часткам, які належали ОСОБА_3 згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.06.2009 року № 1446 надано нову адресу: АДРЕСА_3 .

Судом досліджено рішення державного реєстратора Луканіної М № 71400567 від 02.02.2024 року згідно якого відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із відсутністю договору про поділ спільного майна та договору про виділ в натурі частки зі спільного майна.

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.02.2024 року згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_3 .

У відповідності до ч. 3ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ч. 1 цього Кодексу передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК Українизакріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином враховуючи, що частка відповідача у спірному житловому будинку була виділена в окрему адресу, то суд приходить до висновку, що право спільної часткової власності відповідача на 47/100 частоко в житловому будинку АДРЕСА_1 припинилося.

За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.18,259,263-265,284 ЦПК України, суд.-

В И Р І Ш И В:

Позов - задоволити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 47/100 часток в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів днів з дня його проголошення.

Суддя Чулуп О.С.