Провадження №: 2/755/8562/24
УХВАЛА

про відмову у прийнятті зустрічного позову

"07" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та моральної шкоди, поданої в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справи за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, сторона роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

04 листопада 2024 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Євро-Реконструкція» про зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , суд виходив з такого.

Пунктом 3 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

У поданій до суду позовній заяві ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , предметом спору є вимога про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а саме: заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з лютого 2023 року по 31 березня 2024 року в розмірі 50 572,64 грн.

В той же час, предметом позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Євро-Реконструкція» є такі вимоги:

-Зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» формувати та надсилати ОСОБА_1 за адресами, вказаними у заяві-приєднанні від 07 лютого 2022 року до Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 13 жовтня 2021 року, рахунки на оплату спожитої теплової енергії в нежитлових приміщеннях з опалювальною площею 111,7 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Стягнути з ТОВ «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 24 498,02 грн;

-Стягнути з ТОВ «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн;

-Стягнути з ТОВ «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн.

Вимоги зустрічної позовної заяви обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , опалювальна площа яких складає 111,7 кв. м. ОСОБА_1 07 лютого 2022 року направив на поштову адресу ТОВ «Євро-Реконструкція» заяву-приєднання до Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, в якій зазначив адреси для здійснення комунікації та опалювальну площу нежитлових приміщень. Споживач зобов`язаний здійснювати оплату за надані послуги після отримання від надавача комунальних послуг відповідних рахунків. Відповідач за зустрічним позов таких рахунків не надавав, чим порушив права позивача за зустрічним позовом, як споживача. Також йому не було повідомлено його номер абонентського рахунка, періоди нарахування, обсяг спожитої теплової енергії споживачем та по будинку вцілому, тарифи та суму, що підлягала сплаті за кожен місяць, стан здійснених розрахунків. Таке невиконання постачальником умов типового договору ставить споживача у нерівне становище з іншими споживачами, що свідчить, що відповідач за зустрічним позовом діє недобросовісно та на шкоду споживачеві. На підставі викладеного з відповідача за зустрічним позовом на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума збитків, що складається із суми інфляційних втрат та 3 % річних, а також моральної шкоди.

Таким чином, предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Євро-Реконструкція» є захист прав споживача з підстав неналежного виконання надавачем комунальних послуг умов Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії.

Суд враховує, що зустрічна позовна вимога не містить заперечень позивача за зустрічним позовом стосовно факту приєднання до умов Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, надання теплопостачальною організацією послуг з постачання теплової енергії щодо об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності споживача, якості та своєчасності надання таких послуг та, як наслідок, факту споживання таких комунальних послуг та обсягу такого споживання.

У пунктах 43, 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 зазначено, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як роз`яснено у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК України.

Порядок прийняття зустрічного позову визначений статтею 193 ЦПК України. За вказаної норми підставами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду є взаємопов`язаність, доцільність розгляду в одному провадженні, а також, можливість виключення повністю або частково задоволення первісного позову, у разі задоволення зустрічного позову.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Виходячи зі змісту статті 193 ЦПК України законодавством не передбачено прийняття зустрічного позову в частині заявлених вимог. Наслідком прийняття зустрічного позову є його об`єднання в одне провадження з первісним позовом.

З аналізу наведених норм процесуального закону та відповідних роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що процесуальний закон вказує на певні умови прийняття судом зустрічного позову: 1) взаємний зв`язок первісного позову та зустрічного позову; 2) однорідність вимог та нерозривна пов`язаність вимог між собою; 3) від вирішення однієї вимоги залежить вирішення інших; 4) доцільність спільного розгляду цих позовів.

Тобто, однією з умов пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним та доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів.

Так, взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому: 1) повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними; 2) для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази; 2) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень); 3) задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову; 4) спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.

Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Враховуючи підстави та предмет позову, з урахуванням суб`єктивного складу сторін, заявлені вимоги за первісним та зустрічним позовом не стосуються одних і тих самих правовідносин, обраний сторонами спосіб захисту є окремим предметом доказування, а тому, на думку суду, спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову, поданого відповідачем, призведе до затягування судового процесу, порушення права позивача на своєчасний, швидкий розгляд та вирішення справи по суті вимог заявлених у первісному позові.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету позовних вимог по первісному та зустрічному позову ці вимоги не є однорідними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін цивільного процесу, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, тому спільний розгляд цих позовів є недоцільним, і, як наслідок, у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 193, 197, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та моральної шкоди, поданої в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 про право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова