ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23241/15-ц

Провадження № 22-ц/4820/1858/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.,

учасники справи: представник апелянта - адвокат Киричук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року (суддя Карплюк О.І.) за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування заяви зазначав, що заочним рішеннямХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 13000 дол. США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 298964,90 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2989,64 грн.

28 березня 2016 року стягувачем було пред`явлено до Першого відділу ДВС м. Хмельницький для примусового виконання виконавчий лист. Постановою державного виконавця від 06 квітня 2016 року було відкрито виконавче провадження №50730633. В ході здійснення примусового виконання виконавчого листа №686/23241/15, частково погашено заборгованість за рішенням суду від 24.12.2015 року, було погашено 96600 грн. із 13000 дол.США, що станом на момент прийняття рішення еквівалентно по курсу Національного банку України 298964,90 грн.

Постановою державного виконавця від 26 березня 2020 року виконавче провадження № №50730633 з виконання виконавчого листа у справі №686/23241/15 виданого 28.03.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було повернуто без виконання стягувачу виконавчий лист з огляду на те, що на момент проведеної державним виконавцем перевірки, в боржника відсутнє інше майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені заходи із його розшуку виявилися безрезультатними.

Разом з тим, здійснивши 13.06.2023 року пошук у реєстрі речових прав за суб`єктом ОСОБА_2 , заявником було встановлено, що у відомостях з реєстру вказано про належність ОСОБА_2 1/4 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 та ще двох земельних ділянок.

Повернення виконавчого листа, з підстав зазначених в постанові від 26 березня 2020 року, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий лист до примусового виконання, однак ним пропущено трьохрічний строк передбачений Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення його до виконання.

Зазначає, що причини, з яких ним пропущено строк є об`єктивними, а саме воєнний стан запроваджений на території України, і у зв`язку з цим дуже часті повітряні тривоги, трагічна смерть його тещі, все це зумовили зміну його пріоритетів у звичному ритмі життя.

Посилаючись на зазначені вище причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, просив суд поновити такий строк

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд першої інстанції виходив з того, що з моменту прийняття рішення по справі та звернення виконавчого листа до виконання пройшло понад сім років і підстав для його поновлення суд не вбачає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначає, що необхідність звернення для поновлення строку зумовлена невстановленням державним виконавцем всього майна, яке належало боржнику, що слід розглядати поважною причиною пропуску цього строку. ОСОБА_1 був вправі сподіватися на встановлення цього в ході виконання виконавчого провадження державним виконавцем. Крім того до поважності строку пропуску заявник посилається також на воєнний стан на території України та трагічну смерть своєї тещі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Киричук Н.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповнені або зміні його мотивувальної та/або) резолютивної частин ( ч.4 ст.376 ЦПК України).

Судом встановлено, що заочним рішеннямХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 13000 дол. США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 298964,90 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2989,64 грн.

06 квітня 2016 року постановою державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження №50730633 з виконання виконавчого листа №686/23241/15 виданого 28.03.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення боргу 13000 дол.США, що еквівалентно 298964,90 грн. та судового збору 2989,64 грн., а всього 301954,54 грн.

В ході проведення державним виконавцем виконавчих дій, частково погашено заборгованість у спосіб залишення за стягувачем нереалізованого майна боржника.

Постановою державного виконавця від 26 березня 2020 року виконавче провадження № №50730633 з виконання виконавчого листа у справі №686/23241/15 виданого 28.03.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було повернуто без виконання стягувачу з огляду на те, що на момент проведеної державним виконавцем перевірки, в боржника відсутнє інше майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені заходи із його розшуку виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У Рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В силу ч. 6 ст. 12 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З 24 лютого 2022 року до теперішнього часу на території України діє воєнний стан, а тому строк пред`явлення виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_2 , який було повернуто державним виконавцем 26.03.2020 року разом з постановою про повернення його стягувачу згідно з п.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», та мав би закінчитися 26.03.2023 року, не пропущено, а тому підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції суду про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, однак зі зміною мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Відповідно до п.13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом змінено тільки мотивувальну частину рішення суду, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк