УХВАЛА

01 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 296/3311/23

провадження № 61-14247 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2024 року,залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного судувід 25 вересня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

25 жовтня 2024 рокудо Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» Мелешко С. А.подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2024 року у справі № 279/1834/22, від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, від 13 грудня 2021 року у справі № 754/2818/20, від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16, тощо (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, як на підставу касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні).

Разом з тим, заявник не обґрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, тому суд відхиляє посилання на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, як підставу касаційного оскарження.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу № 296/3311/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара