Справа № 639/3355/21
Провадження №6/639/277/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 25 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за опалення та гарячу воду,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Камінської Марини Ігорівни, із заявою про розстрочку виконання судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 25 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за опалення та гарячу воду, згідно якої просила суд: розстрочити виконання наказу виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 25 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» суми заборгованості за надані послуги опалення та гарячу воду у розмірі 35 376,25 грн., 3% річних у розмірі 1 108,65 грн., інфляційних витрат у розмірі 2 714,90 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 227,00 грн., шляхом погашення суми заборгованості рівними частками строком на 12 місяців, починаючи з дня винесення відповідної ухвали, встановивши спосіб і порядок виконання рішення суду рівними платежами щомісячно у сумі 3 285,60 грн. та сплатою у термін до 01.11.2024.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що 25 травня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» суми заборгованості за надані послуги опалення та гарячу воду у розмірі 35 376,25 грн., 3% річних у розмірі 1 108,65 грн., інфляційних витрат у розмірі 2 714,90 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 227,00 грн.

Про наявність даного наказу боржник дізналася 26.09.2024, у зв?язку з арештом рахунків, оскільки виконавчий документ був пред?явлений та було відкрито виконавче провадження.

По причині збройної агресії росії в лютому 2022 року, боржниця була змушена залишити м. Харків разом зі своїм малолітнім сином, відтак в статусі біженців вони на початку весни 2022 року виїхали до Німеччини та останнім часом проживають в місті Лапперсдорф. Боржниця декілька разів перетинала Український кордон, але до міста Харкова під страхом попасти під обстріл не приїжджала, тому, наразі, отримала посвідку про тимчасове проживання на території іншої держави. Офіс у місті Харкові, де працювала боржниця був в перші дні зруйнований вщент, відтак і припинилася і робота. Фінансової допомоги, яку надає Німецька держава ледь вистачає на проживання та вивчення мови. У зв?язку з чим матеріальне становище боржниці, наразі, досить складне. Заявниця не має можливості одноразово сплатити заборгованість.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2024 року прийнято заяву заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 25 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за опалення та гарячу воду в провадження судді Труханович В.В. Призначено до розгляду в судове засідання.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника. Просила заяву задовольнити.

Представник КП «ХТМ» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення заяви.

Приватнй виконавець Хаблов В.М. в судове засідання не з*явився, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У відповідності до ст. 435 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання у відсутності нез*явившихся сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/3355/21 за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за опалення та гарячу воду.

25 травня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова винесено судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, , р/р № НОМЕР_1 Ощадбанк України м. Харків, МФО 351823 суму заборгованості за надані послуги опалення та гарячу воду за період з 01.12.2018 року по 30.04.2021 року у розмірі 35 376 (тридцять п`ять триста сімдесят шість) гривень 25 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, , р/р № НОМЕР_2 ФХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харкова, МФО 351823) 3% річних у розмірі 1 108 (одна тисяча сто вісім) гривень 65 копійок, інфляційні витрати у розмірі 2 714 (дві тисячі сімсот чотирнадцять) гривень 90 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, , р/р № НОМЕР_2 ФХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харкова, МФО 351823) сплачений судовий збір у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок (а.с. 10-11).

19 березня 2024 року представником заявника було отримано судовий наказ (а.с. 15).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Представник заявника зазначає, що про наявність даного наказу боржник дізналася 26.09.2024, у зв?язку з арештом рахунків, оскільки виконавчий документ був пред?явлений та було відкрито виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів заяви, 26.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Хабловим В.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 76143314, на підставі судового наказу № 639/3355/21, виданого 18.03.2024 (а.с. 70).

Представник заявника посилається на те, що ОСОБА_1 по причині збройної агресії росії в лютому 2022 року, боржниця була змушена залишити м. Харків разом зі своїм малолітнім сином, відтак в статусі біженців вони на початку весни 2022 року виїхали до Німеччини та останнім часом проживають в місті Лапперсдорф. Отримала посвідку про тимчасове проживання на території іншої держави. Фінансової допомоги, яку надає Німецька держава ледь вистачає на проживання та вивчення мови. У зв?язку з чим матеріальне становище боржниці, наразі, досить складне. Заявниця не має можливості одноразово сплатити заборгованість.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення суду передбачено також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанціях, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Як зазначає ВС в постанові від 27.06.2018 року по справі за № 813/8842/13-а «підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини».

Відповідно до ч 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Дійсно, як вбачається з наданих суду доказів, ОСОБА_1 має дозвіл на тимчасове проживання у Німеччіні (картка дійсна до 04.03.2024) (а.с. 65,66).

Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів щодо тяжкого матеріального становища ОСОБА_1 суду надано не було.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення, представник заявника посилалась на погіршення матеріального становища, ОСОБА_1 , у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, при цьому не надаючи доказів цьому

Однак, заявником не надано суду доказів, які б підтверджували виняткові випадки, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Складне матеріальне становище боржника не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Крім того, введення та продовження строку воєнного стану в Україні не свідчить ні про наявність виняткових обставин, ні про поважність причин невиконання рішення суду.

Розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, однак заявниця таких доказів суду не надала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 25 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за опалення та гарячу воду слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 76-78, 81, 89, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 25 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за опалення та гарячу воду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 07.11.2024

Суддя В.В. Труханович