ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/504/23 Головуючий суддя І інстанції Стригуненко В. М.
Провадження № 22-ц/818/1853/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із трудових правовідносин, з них
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Зінченко М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Яцині В.Б., Мальованому Ю.М., Маміній О.В. від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 28 лютого 2024 року, по справі № 610/504/23, за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» про порушення право на працю,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ст.44 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Зміївського районного суду Харківської області.

26 серпня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову в юридичних послугах приватного права судочинства.

Вказує, що склад колегії суддів Яцина В.Б., Мальований Ю.М., Маміна О.В. є упередженими та на думку заявника на засіданнях взагалі було проявлено повне ігнорування вимог та їх перекручування на свій лад. Вважає, що не має довіри до вказаного складу суду, оскільки ним не підписано з ними угоди.

Зазначає, що ухвала від 01.04.2024 року не відповідає Інструкції з діловодаства в місцевих та апеляційних судах України від 20.09.2019 року, та не містить в копії підпису згідно оригіналу особи.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

При вирішенні справи «Білухапроти України»(заява№ 33949/02,.) Європейський суд з прав людини у пункті 52 свого рішення від 9 листопада 2006 р щодо об`єктивного критерію зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Таких підстав для відводу у даному випадку не встановлено.

Щодо заявленого відводу суддям Мальованому Ю.М. та Маміній О.В., то оскільки вони не входять до складу колегії суддів, тому не має підстав для розгляду відводу відносного суддів Мальованого Ю.М. та Маміної О.В.

Заява про відвід не містить доводів, які свідчать про упередженість судді Яцини В.Б. чи його необ`єктивність, залежність від сторін у справі чи органів влади, або про його не спроможність розглянути справи згідно з законом, а зазначені у заяві підстави самі по собі за змістом вказаних норм цивільного процесуального права та наведеної вище практики міжнародного суду не можуть бути підставами для відводу.

Наведене свідчить, що доводи заяви є необґрунтованими припущеннями, на яких відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування в суді не може ґрунтуватися.

Викладені у заяві про відвід сумніви стосовно неупередженості чи будь-які інші сумніви у здатності судді об`єктивно розглянути апеляційну скаргу не доведені, не спростовують презумпцію що свідчить про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді колегії суддів: Яцині В.Б. - визнати необґрунтованою.

Питання про відвід судді колегії суддів Яцині В.Б. передати на розгляд іншому складу суду, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді колегії Н.П.Пилипчук

О.Ю.Тичкова