ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1147/19Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 22-ц/817/1090/24 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

07 листопада 2024 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою приватного підприємства "Світоч-Б" на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аурум-Плюс» до Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, Сектору державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Чортківської міської ради Тернопільської області, Приватного підприємства «Світоч Б», про захист інтересів суб`єкта господарювання на видобуток корисної копалини місцевого значення шляхом визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення у справі земельно-технічної експертизи відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 31 жовтня 2024 року через засоби поштового зв`язку ПП "Світоч-Б" подало апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріли справи, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, визначені у вказаній нормі.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Перелік, зазначений у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, не містить ухвали про віудмову у призначенні експертизи.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Право на апеляційне оскарження учасники справи та заінтересовані особи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхнім процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи по справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на неї можуть включатися до доводів апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПП "Світоч-Б" на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Світоч-Б" на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча

Судді