Справа № 729/398/24
2/729/201/24 р.

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
06 червня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
судді Демченко Л.М.,
за участю секретарки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
30.08.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу згідно умов якого право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Інвеструм» перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Після відступлення прав вимоги ОСОБА_2 не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позову просив відмовити.
Як вбачається із надісланого суду відзиву, позовні вимоги він не визнає. Вказану позицію обґрунтовує тим, що позивачем не надано суду доказів, які підтверджують укладення ним кредитного договору з ТОВ «Інвеструм» та отримання кредитних коштів. Також заперечує проти стягнення з нього заборгованості за відсотками,оскільки він є військовослужбовцем і згідно вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Також позивачем не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що сума позики була зарахована на його поточний рахунок, а також про належність йому рахунку. Позивачем не надано суду договорів факторингу, а лише витяги з них, а також доказів повідомлення про перехід прав вимоги до нового кредитора (а.с.42-50).
Згідно відповіді на відзив, наданої ТОВ «ФК «ЄАПБ», між первісним кредитором та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір в електронній формі, який має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не було б укладено. У відповідності до узгоджених із відповідачем умов кредитного договору, відсоткова ставка за користування кредитом становила 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,00 % на добу, а тому нарахування відсотків за кредитним договором є правомірним. Окрім вказаного зазначає, що жодна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). Неповідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляє обов`язку погашення заборгованості. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, він не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання щодо сплати заборгованості на рахунки первісного позикодавця. Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом відповідач зобов`язаний був повідомити первісних кредиторів про свій статус військовослужбовця та надати відповідні підтверджуючі документи, чого зроблено не було. Враховуючи викладене, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання зобов`язання.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Згідно п.п 1.3 договору обумовлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730, 0 % річних від суми кредиту в розрахунку 2, 00 % на добу.
Відповідно до пункту 1.7 кредитного договору, кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Відповідно до пункту 2.4 договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Представником позивача було заявлене клопотання про витребування у Акціонерного товариства Комерійний банк «ПриватБанк» інформації, необхідної для розгляду справи.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» був укладений договір про надання кредиту в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту. Договір про надання кредиту є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.
Відповідач був вільний в укладанні зазначеного договору та був обізнананий з умовами кредитування, з чим погодився, підписавши електронним підписом кредитні документи.
30 серпня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу №30082023/1, відповідно до якого ТОВ «Інвеструм груп» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Інвеструм груп» права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 9-12).
Відповідно до частин 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість,
правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення
Таким чином, при переході прав вимоги від первісного кредитора до позивача права відповідача порушені не були.
Після переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», жодних нових нарахуваннь кредитної заборгованості позивач не проводив.
Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_2 не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в сумі 15 000, 00 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, слід зазначити таке.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
ОСОБА_2 є військовослужбовцем, що підтверджується виданим на його ім`я посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 (а.с.57).
Як вбачається із наданої відповідачем копії військового квитка, ОСОБА_2 з 15.09.2022 був призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_3 . Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2/5/1784 від 22.03.2024, на дату видачі довідки старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.58).
Відповідно до п.п. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено п.15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію п.п. 3 п. 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Згідно положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вищезазначена частина Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду.
Як видно з наданого розрахунку, заборгованість за відсотками за кредитним договором нараховувалась після введення в дію воєнного стану на території України.
Отже, враховуючи вищенаведені вимоги законодавства України, ведення в дію воєнного стану на території України та оскільки відповідач, який є позичальником, є військовослужбовцемм ЗСУ, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, оскільки вони нараховані після 24.04.2022 року у період дії в Україні воєнного стану.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81, 89, 95, 141, 258,259, 263-265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 1050, 1054, 1077 ЦК України, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 779 (сімсот сімдесят дев`ять) гривень 07 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Демченко