ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20вересня 2024 року

м. Київ

справа № 536/1444/22

провадження № 61-2216св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Піщанська сільська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області, у складі судді: Реки А. С., від 15 вересня 2023 року

та постанову Полтавського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Лобова О. А., Пилипчук Л. І., від 14 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Піщанська сільська рада, про припинення права власності та визнання права власності на нерухоме майно.

2. Позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що з квітня 1994 року до лютого 1997 року він працював на посаді тракториста у колгоспі « Маяк », правонаступником якого є Колективне сільськогосподарське підприємство «Маяк» Кременчуцького району Полтавської області (далі - КСП «Маяк»), та проживав разом із дружиною ОСОБА_4 та дітьми: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у будинку на АДРЕСА_1 (далі - с. Ялинці), що підтверджено довідкою про склад сім?ї, виданою Ялинцівською сільською радою від 26 липня 1996 року за № 31-03.

3. Стверджував, що з моменту вселення до зазначеного будинку, працюючи у колгоспі « Маяк » він отримував заробітну плату та утримував будинок, а також займався поліпшенням умов проживання у будинку.

4. Надалі, протоколом № 34 засідання ради КСП «Маяк» від 26 грудня

1997 року було розглянуто питання щодо продажу йому вказаного житлового будинку. Вартість будинку становила 11 077 грн, нова ціна - 15 943 грн. Також вирішено, що для членів КСП «Маяк» підлягає внесенню до оплати 50 % вартості, а не членам КСП «Маяк» - 100 %; виплату проводити 15 років.

5. Відповідно до довідки КСП «Маяк» від 12 грудня 2003 року № 5164 та архівної довідки трудового архіву Кременчуцької районної ради від 24 січня 2022 року № 06-10/22 йому виплачувалась заробітна плата, з якої вираховувалася оплата за утримання будинку.

6. Згідно з інвентарною справою № 124, яка сформована 29 липня 1997 року на житловий будинок на АДРЕСА_2 , власником будинку записаний ОСОБА_1 .

7. У лютому 1997 році його було звільнено з КСП «Маяк» за власним бажанням, а відповідно до протоколу № 28 засідання ради КСП «Маяк»

від 27 вересня 1997 року також виключено із членів КСП.

8. Вважає, що оскільки він впродовж трьох років працював в КСП «Маяк», щомісячно вносив оплату в рахунок вартості будинку, сплачував комунальні послуги та утримував будинок, тому набув законних підстав для визнання за ним права власності на цей будинок.

9. Водночас, з інформаційної довідки від 11 грудня 2019 року № 192617040, стало відомо, що будинок на АДРЕСА_1 належить його рідній сестрі ОСОБА_7 , право власності якої зареєстроване у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 січня 2004 року, реєстраційний номер 3591280, на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого Ялинцівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 24 листопада 2003 року.

10. Відповідно до архівного витягу Архівного відділу Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області (далі - Кременчуцької РДА Полтавської області) від 21 жовтня 2022 року № 04-01/116, протоколом № 5 засідання ради КСП «Маяк» від 16 березня 2000 року було прийнято рішення про те, що житловий фонд залишається на балансі КСП «Маяк», а з усіма квартиронаймачами необхідно заключити угоду строком на 5 років, за якою останні зобов`язуються відпрацювати в КСП «Маяк» 5 років, після чого помешкання підлягає передачі безкоштовно. Рішенням Ялинцівської сільської ради від 29 червня 2000 року та рішенням від 21 червня 2001 року № 69 «Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 » передано безкоштовно у власність цей житловий будинок з надвірними будівлями

ОСОБА_8 .

11. На думку позивача, передача ОСОБА_8 спірного житлового будинку у приватну власність у червні 2000 року, тобто менше, ніж через рік з моменту прийняття рішення СК «Маяк» від 16 березня 2000 року є незаконною, оскільки ОСОБА_8 не відпрацювала 5 років.

12. Крім того, на момент прийняття рішень Ялинцівською сільською радою не було з`ясовано, чи виплачена ОСОБА_1 компенсація його вкладу, зробленого своєю працею.

13. Його на засідання сільської ради не викликали, про прийняте стосовно його будинку рішення щодо передачі іншій особі не повідомили.

14. Він тривалий час працював у КСП «Маяк», тому своєю працею, а також фактом утримання будинку та внесення за нього відповідних грошових коштів, набув право отримати у власність цей житловий будинок.

15. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд:

- припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями на АДРЕСА_1 шляхом визнання незаконним та скасування рішення Ялинцівської сільської ради від 29 червня 2000 року «Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 » та рішення Ялинцівської сільської ради № 69 від 21 червня 2001 року «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 »;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане Ялинцівською сільською радою від 24 листопада 2003 року;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на житловий будинок на АДРЕСА_1 , зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 січня 2004 року, реєстраційний номер майна 3591280;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судових рішень, ухвалених у справі

16. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області

від 15 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року, у позові відмовлено.

17. Рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 не надав доказів того, що відповідно до зазначених в позові підстав він в установленому законом порядку набув права на спірний житловий будинок, або що при оформленні права власності на відповідача було порушено його права чи законні інтереси. Зважаючи на викладене, суди дійшли висновку про відсутність підстав для захисту прав позивача у заявлений в позові спосіб.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

18. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 вересня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року,ухваливши у справі нове судове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. 06 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 вересня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 536/1444/22.

20. Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із Кременчуцького районного суду Полтавської області матеріали справи № 536/1444/22, які у квітні 2024 року надійшли до Верховного Суду.

21. Ухвалою Верховного Суду від 06вересня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

22. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, у постановах Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 445/953/15-ц, від 21 грудня 2022 року у справі № 460/3702/17, від 28 лютого 2018 року у справі № 555/429/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

23. Крім того, вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 8 частини першої, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваних судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

24. Вказує на помилковість висновків судів попередніх інстанцій про те, що він не набув право власності на спірний будинок, оскільки підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видані, у тому числі, і на підставі записів у погосподарських книгах.

25. Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

26. Стверджує, що до 2003 року право власності на жилий будинок, розташований у сільській місцевості, не підлягало державній реєстрації, а належність будинку на праві власності особі визначалось на підставі даних погосподарських книг, тому суди попередніх інстанцій, у першу чергу, мали дослідити погосподарські книги, які велись Ялинцівською сільською радою та у яких містяться відомості щодо домоволодіння на АДРЕСА_1 .

27. Він надав до суду відомості з погосподарських книг, довідки про відрахування із його заробітної плати грошових коштів «за квартиру», а також документи реєстраційної справи БТІ, у яких він зазначений власником будинку.

28. Натомість законні підстави для набуття у 2000 році відповідачкою у власність спірного будинку - відсутні.

29. Допущення судами попередніх інстанцій помилки щодо встановлення фактів та надання їм очевидної невідповідної оцінки вказує про порушення його права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

30. Звертає увагу, що вирішення спору впливає на права ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як членів колгоспного двору, які однак не залучені до участі у справі.

Доводи особи, яка подала відзиви на касаційні скарги

31. У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у квітні 2024 році, представник ОСОБА_7 - адвокат Філатова О. П. заперечує проти доводів ОСОБА_1 , просить оскаржені судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

32. Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_7 працювала в колгоспі «Маяк» з 11 березня 1993 року до 21 квітня 2006 року, що спростовує доводи позивача про відсутність підстав для набуття нею права власності на спірний будинок.

33 . Суд першої інстанції дослідив оригінал інвентаризаційної справи № (137)33 на житловий будинок на АДРЕСА_1 , КСП «Маяк»,

від 29 липня 1997 року, де наявна довідка про належність будинку

ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Ялинцівською сільською радою 24 листопада 2003 року, звідний акт вартості будівель (володільцем вказаний ОСОБА_1 ), замовлення ОСОБА_7 про внесення поточних змін в тех. документ. від 30 вересня 2003 року. Крім того суд дослідив оригінал інвентаризаційної справи від 08 січня 2004 року на житловий будинок, де наявні заява про реєстрацію прав власності на нерухоме майно ОСОБА_7 від 03 грудня 2003 року, оригінали свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 24 листопада 2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2511236

від 08 січня 2004 року.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

34. Згідно з довідкою про склад сім`ї від 26 липня 1996 року № 31-03 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 04 квітня 1994 року (а. с. 15).

35. Із архівного витягу від 21 жовтня 2022 року № 04-01/110 суди встановили, що на засіданні правління колгоспу «Маяк» Кременчуцького району Полтавської області від 09 червня 1994 року (протокол № 4) було розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання житлового будинку. Ухвалено створити комісію з виселення Миронових із колгоспного будинку (а. с. 16).

36. З архівного витягу від 21 жовтня 2022 року № 04-01/111 суди встановили, що на засіданні правління колгоспу «Маяк» Кременчуцького району Полтавської області від 21 січня 1995 року (протокол № 1) було розглянуто заяву ОСОБА_1 про виділення труб (45 м, 1/3 дюйми) для парового опалення. Ухвалено видати за можливості (а. с. 17).

37. Відповідно до довідки від 12 грудня 2003 року № 164, виданої радою ПСП «Маяк» (а. с. 27) та архівної довідки від 28 квітня 2023 року вих. № 03-45.50 (а. с. 199-207), архівної довідки трудового архіву підприємств, установ і організацій різної форми власності від 24 січня 2022 року № 06-10/22 (а. с. 28), ОСОБА_1 проживав в колгоспному будинку та сплачував квартплату: за листопад та грудень 1994 року - по 2030; за січень та лютий 1995 року - по 2030, за квітень 6000, за травень, червень та липень - по 3 000, за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень - по 203 000, за січень 1996 року - 203 000, за березень - 406 000, за квітень, травень, червень, липень, серпень - по 203 000, за вересень, жовтень, листопад, грудень - по 2,03, за січень, лютий, березень, квітень 1997 року - по 2,03, за липень - по 6,09, за серпень, вересень, жовтень - по 2,03.

38. Відповідно до архівного витягу від 21 жовтня 2022 року № 04-01/114 з протоколу № 28 засідання правління колгоспу «Маяк» від 27 вересня 1997 року заслухано заяву ОСОБА_1 про звільнення з роботи та із членів КСП за власним бажанням, ухвалено: рекомендувати загальним зборам звільнити ОСОБА_1 (а. с. 18).

39. З архівного витягу від 21 жовтня 2022 року № 04-01/113 та від 02 травня 2023 року № 07-02/40 вбачається, що згідно з протоколом № 34 засідання правління колгоспу «Маяк» від 26 грудня 1997 року було розглянуто питання про продаж житлових будинків КСП «Маяк»; вартісні показники житлового будинку ОСОБА_9 : встановлена вартість - 15 943, діюча - 11 077. Також внесено пропозицію: членам КСП «Маяк» вартість будинків до оплати 50 %, не членам КСП «Маяк» - 100 %, виплату проводити 15 років. Ухвалено вказані пропозиції погодити на загальних зборах (а. с. 19, 189).

40. Відповідно до копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , він був прийнятий в члени КСП «Маяк»

04 лютого 1994 року та звільнений з роботи і з членів КСП «Маяк» - 29 серпня 1997 року (а. с. 74-76).

41. Згідно з копією паспорту громадянина України, ОСОБА_1

11 серпня 1999 року був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10-13).

42. Відповідно до архівного витягу від 21 жовтня 2022 року № 04-01/116 з протоколу № 5 засідання правління колгоспу «Маяк» від 16 березня 2000 року вбачається, що було розглянуто питання про виділення майнового паю СК «Прометей» згідно їх майнових паїв. Ухвалено: житловий фонд залишити на балансі СК «Маяк»; з усіма квартиронаймачами заключити угоду строком на 5 років, яку квартиронаймачі зобов`язуються відпрацювати в СК «Маяк» 5 років, потім житло передати безкоштовно. У разі порушення угоди і звільнення з СК «Маяк» - будинок передати на баланс СК «Маяк». З особами, які проживають, СК «Маяк» заключити угоду на оренду приміщень і брати з них квартплату. В разі невиплати квартплати - матеріали передавати в суд і виселяти (а. с. 20).

43. Згідно з архівним витягом від 21 жовтня 2022 року № 04-01/117 із протоколу № 3 загальних зборів КСП «Маяк» від 17 березня 2000 року вбачається, що прийнято рішення не заносити в списки для паювання майна ОСОБА_1 (а. с. 73).

44. З архівного витягу від 21 липня 2020 року № 04-01/212 встановлено, що згідно з протоколом № 1 загальних зборів членів кооперативу «Маяк»

від 07 квітня 2000 року було розглянуто питання про безкоштовну передачу будинків, які стоять на балансі кооперативу «Маяк», членам кооперативу, які в них проживають. Ухвалено: передати безкоштовно будинки членам кооперативу «Маяк», які в них проживають за договором, в якому буде зазначено 5 років відпрацювати в кооперативі, починаючи з 01 квітня

2000 року до 01 квітня 2005 року (а. с. 21).

45. Відповідно до копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , вона прийнята на роботу в колгосп «Маяк»

11 березня 1993 року та 21 квітня 2006 року звільнена з ПСП «Маяк» за власним бажанням (а. с. 100-101).

46. Відповідно до витягу з протоколу №1 загальних зборів членів кооперативу «Маяк» від 07 квітня 2000 року прийнято рішення про безкоштовну передачу будинків, які перебувають на балансі кооперативу «Маяк» його членам, які в них проживають, у тому числі, ОСОБА_10 (а. с.52-53).

47. Згідно з рішенням Ялинцівської сільської ради від 29 червня 2000 року «Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 » та рішення Виконавчого комітету Ялинцівської сільської ради від 21 червня 2001 року № 69 «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 » (а. с. 31, 32) прийнято рішення про оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташовано в АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 та видачу свідоцтва про право власності; Кременчуцькому міському бюро технічної інвентаризації провести реєстрацію будинку.

48. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 24 листопада 2003 року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 січня 2004 року № 2511236, власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконкому Ялинцівської сільської ради № 69 від 21 червня 2003 року про оформлення права власності, є ОСОБА_7 (а. с. 171-173).

49. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 грудня 2019 року № 192617040 та від 21 березня 2023 року № 3591280, будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 24 листопада 2003 року, виданого Ялинцівською сільською радою (а. с. 33, 174).

50. З архівної довідки Кременчуцької районної військової адміністрації Полтавської області від 21 жовтня 2022 року № 04-01/115 відомо, що згідно з протоколом № 3 від 27 грудня 1994 року і розпорядженням голови Кременчуцької районної Ради народних депутатів від 03 лютого 1995 року № 38 колгосп «Маяк» реорганізовано в КСП «Маяк», яке реорганізовано в сільськогосподарський кооператив (СК) «Маяк» згідно з протоколом № 2 загальних зборів членів КСП від 04 лютого 2000 року та розпорядження голови Кременчуцької РДА від 28 лютого 2000 року № 106, який є його правонаступником. СК «Маяк» реорганізовано в приватне сільськогосподарське підприємство (ПСП) «Маяк» згідно з протоколом № 6 загальних зборів засновників СК «Маяк» від 29 жовтня 2003 року, розпорядження голови Кременчуцької РДА від 11 листопада 2003 року № 546, і є його правонаступником. Постановою господарського суду Полтавської області від 28 липня 2009 року ПСП «Маяк» визнано банкрутом (а. с. 34).

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

51. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

52. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

53. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

54. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

55. Згідно зі статтями 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

56. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

57. За змістом статті 392 ЦК України визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

58. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

59. У якості аргументів на користь задоволення позову ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_8 порушила його право на проживання у спірному будинку та можливість приватизації або оформлення права власності на будинок, оскільки у період часу з 1994 до 1997 року він разом із сім`єю проживав та був зареєстрований у спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що перебував на балансі колгоспу « Маяк », правонаступником якого є КСП «Маяк», та був виділений йому і його сім`ї для проживання як спеціалісту господарства.

60. На момент виділення у 1994 році ОСОБА_1 житлового будинку для проживання як працівнику колгоспу « Маяк » питання права колективної власності та одержання громадянином у власність квартири та іншого майна регулювалось Законом України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність» (далі - Закон № 697-XII).

61. Відповідно до статті 15 Закону № 697-XII член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

62. Частиною першою статті 20 Закону № 697-XII визначено, що суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами.

63. Згідно з частинами першою та другою статті 24 Закону № 697-XII об`єктами права власності кооперативу (колгоспу) є будівлі, споруди, грошові та інші майнові внески його членів; виготовлена ним продукція; доходи, одержані від її реалізації та іншої діяльності, передбаченої статутом кооперативу (колгоспу), а також інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом. Кожен член кооперативу (колгоспу) має право на частку доходу, одержану на його пай.

64. У майні, що належить кооперативу (колгоспу), визначаються частки членів цього кооперативу (колгоспу). В разі добровільного виходу з кооперативу (колгоспу) громадянин має право на виділення належної йому частки в майні кооперативу (колгоспу) в натурі, грошах або цінних паперах.

65. Питання здійснення права колективної власності регулюється статтею 30 указаного закону, відповідно до якої колективний власник самостійно володіє, користується і розпоряджається об`єктами власності, які йому належать.

Право колективної власності здійснюють вищі органи управління власника (загальні збори, конференції, з`їзди тощо).

Окремі функції по господарському управлінню колективним майном може бути покладено вищими органами управління власника на створювані ними органи.

66. Позивач не надав до суду належних та допустимих доказів про те, що він в установленому законом порядку набув право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

67. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в колгосп «Маяк» 04 лютого 1994 року.

68. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що колективний власник в особі загальних зборів розпорядився колективною власністю шляхом виділення позивачу як працівнику колгоспу «Маяк» у приватну власність спірного будинку.

69. Встановлено, що спірне майно, яке перебувало на балансі колгоспу « Маяк », правонаступником якого є КСП «Маяк», було надано ОСОБА_1 і його сім`ї для проживання як спеціалісту вказаного господарства.

70. У вказаному будинку ОСОБА_1 проживав з листопада 1994 року та сплачував квартплату.

71. 29 серпня 1997 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи, а також виключений із членів КСП «Маяк», за власним бажанням (а. с. 74-76).

72. Аргументи позивача про те, що при виході із КСП «Маяк» йому не було виділено частку у майні, не було передано в натурі майно, вартість якого б відповідала розміру його частки, та не була виплачена компенсація цієї частки, що була внесена за рахунок його праці, а отже його частка у майні КСП «Маяк» на момент вирішення питання передачі у власність ОСОБА_8 будинку на АДРЕСА_1 залишалася у вигляді права на отримання у власність вищевказаного житлового будинку (з доплатою), та не могла була бути передана іншій особі, є помилковими.

73. Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку та може мати печатки. Підприємства можуть на добровільних засадах об`єднуватися в спілки (об`єднання), бути засновниками акціонерних товариств, які діють на основі своїх статутів. Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

74. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

75. Частинами першою-третьою статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

76. Судами встановлено, що 26 грудня 1997 року правлінням КСП «Маяк» розглянуто питання про продаж житлових будинків КСП «Маяк»; визначено вартість спірного житлового будинку, на АДРЕСА_1 ; внесено пропозицію членам КСП «Маяк» - вартість будинків до оплати 50 %, не членам КСП 100 %, виплату проводити 15 років; ухвалено вищевказані пропозиції погодити на загальних зборах (а. с. 19).

77. 11 серпня 1999 року ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

78. Рішенням загальних зборів КСП «Маяк» від 17 березня 2000 року, оформлених протоколом № 3, ухвалено не заносити в списки для паювання майна ОСОБА_1 як такого, що вибув із членів КСП «Маяк» (а. с. 73).

79. Загальними зборами членів кооперативу «Маяк» 07 квітня 2000 року прийнято рішення про безкоштовну передачу будинків, які стоять на балансі кооперативу «Маяк» членам кооперативу, які в них проживають за договором, в якому буде зазначено: 5 років відпрацювати в кооперативі, починаючи

з 01 квітня 2000 року до 01 квітня 2005 року (а. с. 21).

80. Отже, на час прийняття рішення про погодження продажу житлових будинків КСП «Маяк» у 2000 році, ОСОБА_1 вже не був членом

КСП «Маяк», оскільки вибув з нього за власним бажанням, внаслідок чого

КСП «Маяк» 17 березня 2000 року було прийнято рішення не заносити в списки для паювання майна ОСОБА_1 .

81. Суди встановили, що сплачені ОСОБА_1 кошти за період з листопада 1994 року до жовтня 1997 року були квартплатою за проживання у будинку, і були сплачені до того, як правлінням КСП «Маяк» було прийнято рішення про винесення питання про погодження продажу житлових будинків та його вартості на загальних зборах 26 грудня 1997 року.

82. З огляду на викладене, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про відсутність законних прав позивача на спірне нерухоме майно як частину спільного майна підприємства.

83. Натомість КСП «Маяк», яке самостійно володіло, користувалося і розпоряджалося належними йому об`єктами власності, реалізуючи свої повноваження, на загальних зборів членів підприємства від 07 квітня 2000 року відповідно до частини другої статті 8 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство», прийняло рішення про передачу безкоштовно будинків членам кооперативу «Маяк», які в них проживають, у тому числі, ОСОБА_10 .

84. Надаючи оцінку доводам позивача про відсутність у відповідачки права на отримання у власність спірного житлового будинку, суди встановили, що ОСОБА_8 працювала у колгоспі «Маяк» з 11 березня 1993 року та 21 квітня 2006 року звільнена з ПСП «Маяк» за власним бажанням. Також досліджено архівну довідку щодо кількості відпрацьованих людино-днів та нараховану заробітну плату із зазначенням всіх відрахувань, відповідно до книг обліку розрахунків з оплати праці ОСОБА_7 за періоди 1993-2002 роки, 2004-2005 роки (а. с. 237-242).

85. ОСОБА_1 не надав суду доказів відсутності передумов для набуття ОСОБА_8 як членом КСП «Маяк» у власність частини майна підприємства, а також доказів на підтвердження того, що при оформленні права власності ОСОБА_10 на спірний будинок було порушено його права чи законні інтереси.

86. Посилання позивача на те, що суди попередніх інстанцій, у першу чергу, мали дослідити погосподарські книги, які велись Ялинцівською сільською радою та у яких містяться відомості щодо ОСОБА_1 як власника домоволодіння на АДРЕСА_1 , висновків судів не спростовують.

87. Судом досліджено копію інвентаризаційної справи № 124 на житловий будинок на АДРЕСА_2 » (а. с. 22-26), в якій станом на 29 липня 1997 року володільцем вказаний ОСОБА_1 , а також досліджено оригінали інвентаризаційної справи № (137) 33 на цей же житловий будинок від 29 липня 1997 року, яка містить довідку про належність будинку на АДРЕСА_1 ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Ялинцівською сільською радою 24 листопада 2003 року.

88. Також у судовому засіданні було досліджено оригінал інвентаризаційної справи від 08 січня 2004 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де наявні заява ОСОБА_7 про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 03 грудня 2003 року, оригінали свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 24 листопада 2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2511236 від 08 січня 2004 року.

89. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суди мають враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

90. ОСОБА_1 не тільки не довів наявності порушеного права на вказаний будинок, а й не спростував правомірність набуття ОСОБА_7 вказаного майна у власність.

91. Доводи позивача підлягають відхиленню з огляду на те, що факт відсутності в нього речових прав на спірний будинок є встановленим.

92. Наявність у спірного майна іншого, відмінного від колишнього користувача, законного власника є ключовою обставиною, яку доводи касаційної скарги не спростовують.

93. Посилання заявника на те, що допущення судами попередніх інстанцій помилки щодо встановлення фактів та надання їм очевидної невідповідної оцінки вказує про порушення права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є безпідставними.

94. Щодо посилань заявника на незалучення судом до участі у справі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , то Верховний Суд враховує, що ОСОБА_1 звертаючись до суду із розглядуваним позовом самостійно визначив суб`єктний склад її учасників, будь-яких вимог до вказаних осіб не заявив, а вони в свою чергу заяв про вступ у справу не подавали.

95. Інші доводи касаційної скарги висновків судів щодо вирішення справи по суті не спростовують, значною мірою зводяться до встановлення протилежних зазначеному обставин, тоді як встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16).

96. Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», заява від 09 грудня 1994 року № 18390/91, § 29). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «HIRVISAARI v. FINLAND», заява від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 2).

97. Посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, у постановах Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 445/953/15-ц, від 21 грудня 2022 року у справі № 460/3702/17, від 28 лютого 2018 року у справі № 555/429/16-ц, є помилковими, оскільки у вказаних справах та у цій справі, що переглядається, встановлені різні фактичні обставини та передумови щодо набуття майна у власність.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

98. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

99. Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх, відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України, необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 вересня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 грудня

2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович