УХВАЛА

06 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 757/19982/24

провадження № 61-13982ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, подану ОСОБА_1 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Чернігівській області, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Профітек Сервіс», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року у задоволені заяви Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС), за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», товариства з обмеженою відповідальністю «Профітек Сервіс», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 24 червня 2024 року

ОСОБА_1 , як представник ГУ ДПС, подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2024 року було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання апелянтом копії даної ухвали, а саме для надання апеляційному суду документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на підписання апеляційної скарги від імені ГУ ДПС, передбачених статтею 58 ЦПК України, а також зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року апеляційну скаргу ГУ ДПС, підписану ОСОБА_1 , визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

10 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , як представник ГУ ДПС, подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року у справі № 757/19982/24, яку просить скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув апеляційну скаргу скаржнику, оскільки підтвердженням повноважень представника юридичної особи в порядку самопредставництва може бути надана до суду виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Відповідно до положень частини третьої та пункту 1 частини четвертої

статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня

2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Як вбачається зі змісту ухвали Київського апеляційного суду від 25 липня

2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 , в порядку самопредставництва, подав апеляційну скаргу від імені ГУ ДПС і на підтвердження своїх повноважень надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В подальшому до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги була додана копія наказу ГУ ДПС від 22 січня 2024 року про призначення ОСОБА_1 на посаду головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів управління правового забезпечення ГУ ДПС.

Водночас у розпорядженні Київського апеляційного суду були відсутні відомості про посадові обов`язки ОСОБА_1 , вказані у посадовій інструкції державного службовця, доданій до касаційної скарги.

Обставин, які б перешкоджали надати вказану посадову інструкцію апеляційному суду, у касаційній скарзі не наведено.

З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), додані до апеляційної скарги документи (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також копія наказу про призначення на посаду з випробуванням) не підтверджували повноваження ОСОБА_1 діяти від імені ГУ ДПС в порядку самопредставництва у Київському апеляційному суді, а тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги.

Процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду.

Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів вказує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів.

Із вказаних міркувань відхилено доводи заявника щодо не врахування апеляційним судом висновків, викладених в постанові Верховного Суду

від 11 вересня 2024 року у справі № 440/14831/23.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при поверненні апеляційної скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, не виконала вимоги ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, то апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.

За загальним правилом повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при вирішенні питання про наявність підстав для повернення апеляційної скарги є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, поданою ОСОБА_1 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року у справі № 757/19982/24.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников