Справа № 752/9962/24
Провадження №: 2-з/752/183/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про вжиття заходів забезпечення позову

10.06.2024 Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Митрофаанової А.О., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі № 752/9962/24 за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Територіальний сервісний центр МВС 3243

про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання транспортного засобу об`єктом права спільної сумісної власності подружжя

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 ( далі - відповідач 1), адреса: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), адреса: АДРЕСА_4 , в якій позивач просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 3243/2023/3868457 від 09 червня 2023 року, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у Територіальному сервісному центрі МВС 3243;

- визнати автомобіль Volkswagen Polo, 2011 року випуску, VIN - номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Підставами позову вказується відчуження відповідачем 1 рухомого майна, придбаного у шлюбі, без згоди позивача.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр МВС 3243, вирішено здійснити її розгляд за правилами загально позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Після відкриття провадження у справі представником позивача через систему «Електронний Суд» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, на автомобіль Volkswagen Polo, 2011 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

В обгрунтування поданої заяви представник позивача послався на те, що підставою позову є визнання вказаного вище транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя, проте, відповідач ОСОБА_2 , тобто, колишня дружина позивача, в період перебування у шлюбі з позивачем, самовільно без письмової згоди останнього, відчужила спірний транспортний засіб за, на думку представника позивача, символічною ціною ОСОБА_3 (відповідачу 2) на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3243/2023/3868457 від 09 червня 2023 року.

Наразі, як вказує представник позивача, відповідачі є подружжям.

Також, представнику позивача стало відомо, що 12 грудня 2023 року відповідач 2 придбав ще один транспортний засіб Chevrolet Cruze.

Враховуючи, що відповідач 1 під час шлюбу з позивачем відчужила транспортний засіб відповідачу 2, останній після цього придбав ще один автомобіль, посилаючись на набрання чинності 18 травня 2024 року змін до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», представник позивача вважає, що існує загроза вилучення у відповідача 2 другого автомобіля в порядку мобілізації, або перереєстрації ним автомобіля на іншу особу, щоб унеможливити таке вилучення, або з метою перешкоджання виконанню рішення суду, що стало підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову.

Розглянувши подану представником позивача заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Слід зазначити, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Так, при вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Так, в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр МВС 3243 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання транспортного засобу об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Предметом спору в даній цивільній справі є Volkswagen Polo, 2011 року випуску, VIN - номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Своєю чергою, слід відзначити, що позивач стверджує, що спірний транспортний засіб був придбаний під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем 1, яка без згоди позивача, відчужила його відповідачу 2.

Відповідно до наданої суду копії договору купівлі-продажу 3243/2023/3868457 від 09 червня 2023 року, ОСОБА_5 продала транспортний засіб Volkswagen Polo, 2011 року випуску, VIN - номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , з яким в подальшому зареєструвала шлюб та змінила прізвище « ОСОБА_6 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_7 » (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 ).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, за ОСОБА_3 12 грудня 2023 року зареєстровано транспортний засіб Chevrolet Cruze, 2015 року випуску.

Представник позивача, обґрунтовуючи заявлений ним захід забезпечення позову посилається на положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, щодо закріплення на законодавчому рівні можливості вилучення у фізичних осіб, за якими зареєстровано більше ніж один транспортний засіб, другого та інших транспортних засобів для потреб армії, а тому, на думку представника позивача, існує реальна загроза повторного відчуження транспортного засобу, що є предметом спору у цивільній справі № 752/9962/24.

Суд з такою позицією представника позивача не погоджується, з огляду на те, що той факт, що колишня дружина позивача під час перебування з ним в шлюбі, відчужила автомобіль відповідачу 2, з яким в подальшому зареєструвала шлюб, а також зміни в законодавство жодним чином не можуть свідчити про існування реальної загрози, що ОСОБА_3 , своєю чергою, у зв"язку з набуттям змін в чинне законодавство, може відчужити або перереєструвати на іншу особу саме транспортний засіб, який є предметом спору у даній цивільній справі.

Водночас суд вважає, що у цьому випадку обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль та предмет позовних вимог є співмірними, оскільки накладення арешту на майно стосується майна, що належить до предмета спору.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане із спірним майном, що перебуває у власності відповідача 2. Арешт майна, що накладається судом для забезпечення позову про визнання права власності має на меті вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача 2 з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь останнього.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача 2, оскільки обмежується лише можливість розпоряджатися цим майном.

Керуючись статтями 150, 151, 153, 157, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі № 752/9962/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр МВС 3243 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання транспортного засобу об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen Polo, 2011 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Дана ухвала підлягає негайному виконанню згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України.

Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», у строк до 10 червня 2027 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 261 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини одиннадцятої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України ухвала про забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 352-355 Цивільного процесуального кодексу України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Направити ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач 1 - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Відповідач 2 - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа - Територіальний сервісний центр МВС 3243, адреса: 07402, Київська область, місто Бровари, вулиця Броварської сотні, будинок 4а.

Суддя А.О. Митрофанова