Справа №:2-314/2010
Провадження №: 6/755/753/24
У Х В А Л А

"04" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ТОВ «Фінансова установа «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд:

1)поновити пропущений строк пред`явлення виконавчих листів, виданих Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2-314/1-10 відповідно до яких стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 20.10.2006 року в розмірі 302 162 (триста дві тисячі сто шістдесят дві) грн. 88 коп. та судові витрати 1 952 грн., а всього 304 114 (триста чотири тисячі сто чотирнадцять) грн. 88 коп.

2)видати дублікати виконавчих листів, виданих Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2-314/1-10 відповідно до яких стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за Кредитним договором № 0 від 20.10.2006 року в розмірі 302 162 (триста дві тисячі сто шістдесят дві) грн. 88 коп. та судові витрати 1 952 грн., а всього 304 114 (триста чотири тисячі сто чотирнадцять) грн. 88 коп.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 31.03.2010 Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-314/1-10, яким ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 20.10.2006 в розмірі 302 162,88 грн. та судові витрати 1 952 грн., а всього 304 114, 88 грн. 08.12.2011 між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 20.10.2006, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . 11.05.2019 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-03-26-000011-b від 17.04.2019, був укладений договір №1370/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком прав вимоги за кредитним договором № 0 від 20.10.2006, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . 01.06.2020 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 2-314/2010 замінено сторону виконавчого провадження - кредитора ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» по рішенню Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010. 22.07.2020 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 2-314/2010 задоволена заява ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» про видачу дублікатів виконавчих листів виданих на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010. 17.11.2021 постановою Київського апеляційного суду у справі № 2-314/2010 (провадження № 22- ц/824/13060/2021) скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року у справі № 2-314/2010 та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення такого виконавчого листа відмовлено. Зважаючи на те що судове рішення не виконане, заявник звертається до суду з заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів. Заявником було встановлено, що виконавчий лист по боржнику ОСОБА_1 пред`являвся на виконання попереднім стягувачем, а саме ПАТ «УкрСиббанк» до Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Примусове виконання такого виконавчого листа здійснювалось у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2010. При цьому, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві повідомив, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №2-314 виданого 21.05.2010 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми боргу у розмірі 304114,88 грн. 10.08.2011 керуючись пунктом 8 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на той час), державним виконавцем Новіковою Т.Д. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві № НОМЕР_1, у зв`язку з із тим, що коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимоги стягувача. Строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання тривав до 10.08.2012. Однак, 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за його умовами право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 20.10.2006 перейшло до ПАТ «Дельта Банк». При цьому, ПАТ «УкрСиббанк» не повідомив ПАТ «Дельта Банк» про стан виконавчого провадження № НОМЕР_1 та не передав новому кредитору виконавчі документи, адже не мав таких документів у наявності. Безпосередньо матеріали кредитної справи ОСОБА_1 переданої від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» не містять оригіналів виконавчих листів виданих на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010 у справі № 2-314/1-10, а також копій або оригіналів постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.08.2011, винесену в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1. Тож, в результаті наполегливої, ретельно та всебічно проведеної ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» роботи встановлено, що оригінал виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2-314/1-10 було втрачено, заходи щодо встановлення його місцезнаходження підтвердили факт його втрати. Таким чином оригінал вказаного виконавчого листа за об`єктивних та непереборних обставин є втраченим з незалежних від ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» причин.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в тому числі, шляхом розміщення оголошення в мережі Інтернет на порталі Судова влада на сторінці Дніпровського районного суду м. Києва.

У своїй заяві представник заявника просить суд розглядати справу без його участі, за наявними у справі матеріалами заяви, яку підтримує у повному обсязі.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного.

Так, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-314/2010 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010 позов задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 302 162 (триста дві тисячі сто шістдесят дві) грн. 88 коп. та судові витрати - 1 952 грн., а всього 304 114 (триста чотири тисячі сто чотирнадцять) грн. 88 коп.

21.05.2010 судом у даній справі було видано рішення та виконавчі листи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 17.02.2020 заяву ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР», про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, видачу дублікатів виконавчих листів повернуто суб`єкту звернення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 01.06.2020 за заявою ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» замінено сторону виконавчого провадження - кредитора Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (адреса: м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок № 40 х; ) по рішенню Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» було стягнуто борг в сумі 302 162,88 грн., і судові витрати в сумі 1 952,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 22.07.2020 за заявою ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» ухвалено видати дублікати виконавчих листів на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010 року по справі № 2-314/1-2010 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчі листи (дублікат) № 2-314/1-2010 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.11.2021 eхвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22.07.2020 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

При цьому, убачається, що 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.

У подальшому, 11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» укладено Договір відступлення прав вимоги № 1370/К, за яким до ТОВ «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З листа Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 61307 від 29.03.2024 убачається, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконанян виконавчого листа № 2-314 виданого 21.05.2010 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми боргу у розмірі 304114,88 грн. 10.08.2011 керуючись пунктом 8 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на той час), державним виконавцем Новіковою Т.Д. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № НОМЕР_1, у зв`язку із тим, що коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимог стягувача.

Згідно акту ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» від 23.12.2019, перевіркою матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 , переданої від АТ «Дельта Банк» новому кредитору, було встановлено про відсутність виконавчого листа № 2-314/1-10.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи вимоги даної заяви першочергово підлягає встановленню істина щодо наявності підстав для поновлення строків для представлення виконавчого листа та відповідно наявності підстав для видачі дублікату виконавчого листа за таких умов для реалізації процесуальної мети правонаступником стягувача.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Зазначені правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Внаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 сформулювала висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Як вбачається з наданої до суду інформації про виконавчі провадження, виконавчі провадження боржником у яких є ОСОБА_1 значяться завершеними.

Строк повторного пред`явлення виконавчого листа 2-314/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 20.10.2006 року в розмірі 302 162 (триста дві тисячі сто шістдесят дві) грн. 88 коп. та судові витрати 1 952 грн., а всього 304 114 (триста чотири тисячі сто чотирнадцять) грн. 88 коп. до примусового виконання є пропущеним.

У відповідності до ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що виконавчі документи, видані Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення у цивільній справі № 2-314/2010 були пред`явлені та строк їх повторного пред`явлення до виконання сплинув 10.08.2012.

Заявляючи до суду вимогу про поновлення пропущеного строку, заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа у даній справі, посилаючись на те, що такий виконавчий документ було втрачено та до правонаступника стягувача він не передавався.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України дає підстави для висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

У постанові від 21.08.2019 в справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Також Верховний Суд вказав у постанові від 19.04.2021 в справі № 2-1316/285/11, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

З огляду на викладене, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Зважаючи на встановлене у сукупності та викладене судом вище, суд доходить до висновку про те, що відсутні підстави подальшої реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у цивільній справі 2-314/2010, оскільки строки для пред`явлення виконавчих листів були пропущені, а поважних причин їх пропуску до суду не наведено, як і не подано доказів неможливості звернення їх до виконання у межах встановленого процесуального строку для їх примусового виконання, відтак у цій частині суд доходить висновку, що вимога про поновлення строків для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-314/2010 задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні вимоги про поновлення строків для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-314/2010, вимога про видачу дубліката вказаного виконавчого листа також задоволенню не підлягає, оскільки є похідною.

У розрізі заявленого, зважаючи на доводи заявника при звернені до суду із даною заявою, суд вважає за доцільне звернути увагу правонаступника стягувача на те, що набуваючи права вимоги до боржників, слід переконуватися у наявності реального права вимоги до боржника з дотриманням усіх положень цивільного законодавства, що полягає у наявності усіх процесуальних підстав для подальшого реального процесуального правонаступництва та досягнення мети укладеного договору між первісним стягувачем та його правонаступником.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 260, 354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: