ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5025/24 Справа № 212/6869/23 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №212/6869/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,

на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк»), третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на спадкове майно та зняття з нього арешту, в якому просив суд зняти арешти та заборони відчуження з нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 , та виключити записи з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Визнати за ОСОБА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті брата, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просив суд зняти арешти та заборони відчуження з нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 гривень.

Уточнений позов мотивований тим, що позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За прийняттям спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О., який 17 серпня 2017 року відкрив спадкову справу № 61101298, номер у нотаріуса 84/2017 та повідомив позивачу, що на все майно спадкодавця накладений арешт, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та відсутності заборон або арешту цього майна.

Як відомо позивачу, до складу спадщини входять майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна позивачу стало відомо, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 41616812 від 24 березня 2014 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 , номер запису про обтяження 5111968; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 27818447 від 26 липня 2011 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все майно в межах суми боргу ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 11432328; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31629179 від 12 березня 2012 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 12259589; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31893650 від 14 березня 2012 року, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12594719, накладене на невизначене майно, все нерухоме ОСОБА_2 ; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33979963 від 01 серпня 2012 року, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12918079, накладене на невизначене майно, все нерухоме ОСОБА_2 . Як свідчать записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, виконавчі провадження не були зведеними. З автоматизованої системи виконавчого провадження позивач дізнався, що на даний час виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 відсутні.

Позивач звертався до виконавчої служби з заявою, в якій просив зняти арешти по завершеним виконавчим провадженням. Покровський відділ Державної виконавчої служби листом від 04 серпня 2023 року № 86594 повідомив, що, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відносно ОСОБА_2 обліковуються записи про обтяження, накладені на все майно, а саме: № 5111968, № 11432328, № 12259589, № 12594719, № 12918079. Надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень, в межах яких накладався арешт, не мають можливості, оскільки завершені виконавчі провадження знищені за закінченням строку зберігання, за вирішенням даного питання необхідно звертатись до суду.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, розділ відомості з Державного реєстру іпотек, позивачу стало відомо, що 19 жовтня 2007 року було зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5872561, підстава обтяження договір іпотеки, р-р 3652,3653, ВКА № 50 від 19 жовтня 2007 року, приватний нотаріус Ткаченко Л.Б., заявник ЗАТ КБ «Приватбанк», об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 . З іпотечного договору, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , позивач дізнався, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування, передана в іпотеку ЗАТ КБ «Приватбанк» в якості забезпечення виконання зобов`язань перед банком за наданий кредит.

Про кредит, який нібито отримував ОСОБА_2 , позивачу нічого не відомо, жодного повідомлення від банку про наявність заборгованості на адресу фактичного мешкання позивача не надходило.

Відповідач АТ КБ «Приватбанк» заяву до нотаріальної справи, як кредитор, не подавав, про що свідчить довідка приватного нотаріуса від 31 липня 2023 року № 219/02-14, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_2 , однак через наявність зазначених обтяжень, не може оформити свої спадкові права.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті брата ОСОБА_2 , наявність арешту на спадкове майно суттєво обмежує права позивача як спадкоємця, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою, оскільки в іншій спосіб захистити свої права позивач позбавлений можливості.

Заочним рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року позов задоволено, вирішено зняти арешти та заборони відчуження з нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5872561, підстава обтяження договір іпотеки, р-р 3652, 3653, ВКА № 50 від 19 жовтня 2007 року приватний нотаріус Ткаченко Л.Б., заявник ЗАТ КБ «Приватбанк», об`єкт обтяження квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер обтяження 11432328, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 27818447 від 26 липня 2011 року Тернівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції; реєстраційний номер обтяження 12259589, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 31629179 від 12 березня 2012 року Тернівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції; реєстраційний номер обтяження за № 12594719, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 31893650 від 14 березня 2012 року Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції; реєстраційний номер обтяження за № 12918079, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 33979963 від 01 серпня 2012 року Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції; номер запису про обтяження 5111968 ( спеціальний розділ), постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 41616812 від 24 березня 2014 року Тернівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, що є підставою виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування сплаченого судового збору 1 073,60 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року заяву АТ КБ «Приватбанк» про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_2 , який, як вказує апелянт, є боржником у виконавчому провадженні де стягувачем є АТ КБ «Приватбанк», так як після смерті останнього прийняв всі права та обов`язки спадкодавця разом зі спадковим майном. Апелянт вважає, що внаслідок смерті ОСОБА_2 повинна бути проведена заміна сторони виконавчого провадження (боржника), а тому на даний момент відсутні підстави для зняття арешту зі спадкового майна.

Апелянт наголошує на тому, що заборгованість перед Банком не погашена, майно, на яке накладено заборону, увійшло до складу спадщини, до складу якої входять усі права обов`язки, що належали спадкодавцеві, тому вимоги позивача до відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що належним чином не підтверджені.

У відзиві (запереченнях) на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04 березня 2017 року, яке видане Відділом держаної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3818.

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлаком Р.О. 17 серпня 2017 року заведена спадкова справа № 84/2017, відповідно до якої спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є його брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою від 31 липня 2023 року за № 219/02-14, яка видана приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлаком Р.О., та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 17 серпня 2017 року за № 48803792.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 13 січня 2000 року, померлому ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

На праві приватної власності померлому ОСОБА_2 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири ВКА № 714708 від 15 жовтня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстровано в реєстрі за № 10892.

Відповідно повідомлення Покровського відділу Державної виконавчої служби від 04 серпня 2023 року № 86594, відносно ОСОБА_2 обліковуються записи про обтяження, накладені на все майно, а саме: № 5111968, № 11432328, № 12259589, № 12594719, № 12918079.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта № 339730703 від 19 липня 2023 року, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 41616812 від 24 березня 2014 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 , номер запису про обтяження 5111968; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 27818447 від 26 липня 2011 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все майно в межах суми боргу ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 11432328; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31629179 від 12 березня 2012 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 12259589; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31893650 від 14 березня 2012 року, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12594719, накладене на невизначене майно, все нерухоме ОСОБА_2 ; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33979963 від 01 серпня 2012 року, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12918079, накладене на невизначене майно, все нерухоме ОСОБА_2 .

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта № 339730703 від 19 липня 2023 року, 19 жовтня 2007 року було зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5872561, підстава обтяження договір іпотеки, р-р 3652,3653, ВКА № 50 від 19 жовтня 2007 року, приватний нотаріус Ткаченко Л.Б., заявник ЗАТ КБ «Приватбанк», об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна позивач вказував, що жодного повідомлення від банку про наявність заборгованості на адресу його фактичного проживання не отримував, відповідач за позовом заяву до нотаріальної справи, як кредитор, не подавав, про що свідчить довідка приватного нотаріуса від 31 липня 2023 року № 219/02-14, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_2 . При цьому, наявність арешту на спадкове майно суттєво обмежує права позивача як спадкоємця, у зв`язку з чим він не може набути у встановленому законом порядку права власності на спадкове майно.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача на спадкове майно, порушене право позивача підлягає судовому захисту в заявлений спосіб шляхом припинення дії відповідних обтяжень.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитись з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У частині 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

Відповідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, пред`явленим до банку, в інтересах якого накладались арешти, які просить зняти для можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини, однак відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» останній не заявив вимоги про визнання права власності на спадкове майно, адже питання про оформлення свого права власності за ОСОБА_1 на таке майно ще не вирішено, а судове рішення, де боржником був брат позивача, про звернення стягнення на майно не виконано.

Отже, слід зазначити, що у зазначеному випадку законом передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права ОСОБА_1 , яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття з нього арешту, відповідачами у якому мають бути всі особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22, від 03 травня 2023 року у справі № 463/3251/22 від 04 жовтня 2023 року у справі №3 37/2402/22 та від 06 травня 2024 року у справі № 725/3352/23.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду, встановивши фактичні обставини у справі, оцінивши докази, подані сторонами, доходить висновку про те, що законом у спірних правовідносинах передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права позивачки, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту.

Отже, колегія суддів доходить висновку про те, що порушене право спадкоємця може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття з нього арешту, а позивачем заявлено лише позовну вимогу про зняття арешту.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, оскільки обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, оскаржуване судове рішення по суті вирішення спору апеляційним судом не переглядається.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог частина 2 статті 141 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення, то судові витрати за подання позовної заяви до суду не відшкодовуються та покладаються на особу, яка подала позов до суду.

Понесені відповідачем АТ КБ «Приватбанк» та документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3028 гривень, вимоги якої задовольняються, слід покласти на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2024 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3028 гривен.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 06 листопада 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста