ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2120/24 Справа № 185/7126/21 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Цент первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області, треті особи: Керівник Комунального некомерційного підприємства «Цент первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області Смеловська Любов Василівна, Богданівська сільська рада, Управління державної казначейської служби України у м. Павлоград Дніпропетровської області, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Головне управліня Пенсійного фонду у Дніпропетровській області, Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, Павлоградська філія Дніпропетровського обласного центру зайнятості, про зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату, нарахувати, відрахувати та сплатити до бюджету податки та обов`язкові збори з поданням звітності,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої дії ОСОБА_2 ,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

02.09.2021 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Цент первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області, треті особи: Керівник Комунального некомерційного підприємства «Цент первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області Смеловська Любов Василівна, Богданівська сільська рада, Управління державної казначейської служби України у м. Павлоград Дніпропетровської області, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Головне управліня Пенсійного фонду у Дніпропетровській області, Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, Павлоградська філія Дніпропетровського обласного центру зайнятості, про зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату, нарахувати, відрахувати та сплатити до бюджету податки та обов`язкові збори з поданням звітності.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позовні вимоги неодноразово уточнювались. З урахування уточнених позовних вимог просила:

- зарахувати з дня працевлаштування сестри медичної ОСОБА_1 10 квітня 2013 року до Центру її стаж роботи на посаді процедурної медичної сестри лікувального відділення Санаторія-профілакторія «Самара» Виробничого об`єднання «Павлоградвугілля» в період з 27 листопада 1995 року по 04 липня 2007 року включно в розмірі 11 років 7 місяців 8 днів як такий, що дає право на виплату надбавки за вислугу років медичному працівнику згідно пункту 3, абзацу другому пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров`я» від 29 грудня 2009 року №1418 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №23 від 18 січня 2012 року;

- донарахувати заробітну плату ОСОБА_1 , а саме:

- надбавку за вислугу років медичному працівнику в розмірі 10% посадового окладу за відпрацьований час за кожний розрахунковий період (місяць) з 01 травня 2016 року по 31 березня 2018 року для забезпечення її законного розміру - 20% від посадового окладу;

- незаконно утримані суми надбавки за вислугу років медичному працівнику за травень 2016 року 316,48 грн., за червень 2016 року 250,00 грн., за липень 2016 року 40,69 грн. для забезпечення її законного розміру - 20% від посадового окладу в розрахункових періодах: січні 2016 року, лютому 2016 року, березні 2016 року, квітні 2016 року;

- премію, що має систематичний характер, за період з 01 липня 2015 року по 31 березня 2018 року, розмір якої обчислити за кожний розрахунковий період (місяць) шляхом множення посадового окладу за відпрацьований час на процент премії, який дорівнюється відношенню загальної суми премії, що має систематичний характер, штатних працівників до загальної суми фонду основної заробітної плати штатних працівників в кожному розрахунковому періоді (місяці), а саме: за 2015 рік липень 1,93%, серпень 5,07%, вересень 0,91%, жовтень 3,47%, листопад 2,56%, грудень 9,89% для забезпечення законного розміру премії 60,34%; за 2016 рік: січень 10,76%, лютий 8,52%, березень 6,68%, квітень 6,93%, травень 11,56%, червень 3,94% для забезпечення законного розміру премії 23,35%, липень 7,38%, серпень 5,12%, вересень 11,57% для забезпечення законного розміру премії 29,03%, жовтень 45,39% для забезпечення законного розміру премії 74,49%, листопад 44,82% для забезпечення законного розміру премії 80,39%, грудень 54,12% для забезпечення законного розміру премії 131,60%; за 2017 рік січень 7,32%, лютий 44,77%, березень 41,66%, травень 28,10% для забезпечення законного розміру премії 46,57%, червень 30,90% для забезпечення законного розміру премії 56,76%, липень 25,11% для забезпечення законного розміру премії 42,08%, серпень 25,35% для забезпечення законного розміру премії 38,28%, вересень 33,92%, жовтень 3,91% для забезпечення законного розміру премії 31,07%, листопад 15,99%, грудень 21,02%; за 2018 рік січень 43,1%, лютий 22,80% для забезпечення законного розміру премії 81,51%, березень 18,75% для забезпечення законного розміру премії 77,49%.

- премію за квітень 2018 року до ювілейної дати - дня п`ятдесятиріччя ОСОБА_1 ;

- надбавку за складність і напруженість у роботі сестри медичної в розмірі 25% посадового окладу за відпрацьований час за кожний розрахунковий період (місяць) з 01 січня 2017 року по 31 травня 2017 року для забезпечення її законного розміру 50% від посадового окладу згідно наказу №100/2-к від 03 травня 2016 року;

- надбавку за складність і напруженість у роботі інструктора із санітарної освіти в розмірі 25% посадового окладу за відпрацьований час за кожний розрахунковий період (місяць) з01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року для забезпечення її законного розміру 235% від посадового окладу згідно наказу №238/1-к від 01 червня 2017 року;

- доплату за використання у роботі дезінфікувальних засобів в сумі 51,20 грн. за квітень 2013 року;

- здійснити перерахунок податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1094,66 грн. за квітень 2013 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснити перерахунок податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1605,50 грн. за травень 2013 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за серпень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 11 робочих днів;

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листами непрацездатності АВЮ №448919 (за 06.08.2013р.), АГД №018292 (за 07-09.08.2013р.), АГД №130596 (за 21-29.08.2013р.) з врахуванням змін в заробітній платі за травень 2013 року;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за вересень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 14 робочих днів;

- здійснити перерахунок оплати днів чергової відпустки за вересень 2013 року за період з 05.09.2013р. по 14.09.2013р. згідно наказу №398 від 02.09.2013р. з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень 2013 року

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АГМ №965015 (26.11.2013р.-06.12.2013р.) з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень, вересень 2013 року;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за листопад 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 17 робочих днів і 4 днів хвороби за листом непрацездатності АГМ №965015;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за грудень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 17 робочих днів і 5 днів хвороби за листом непрацездатності АГМ №965015;

- здійснити перерахунок оплати днів чергової відпустки за квітень, травень 2014 року за період з 10.04.2014р. по 03.05.2014р. згідно наказу №74-к від 01.04.2014р. з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень, вересень, листопад, грудень 2013 року;

- здійснити перерахунок податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1688,32 грн. (без врахування індексації за квітень 2014р. в сумі 4,87 грн. і за травень 2013 року в сумі 41,41 грн.) за червень 2014 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за серпень 2014 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 11 робочих днів;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати (по окладу, вислуга років, дезінфекція, індексація) за вересень 2014 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 5 робочих днів;

- донарахувати індексацію: листопад 2014 року - 14,69 грн., грудень 2014 року -14,69 грн.; січень 2015 року - 37,83 грн.; лютий 2015 року 19,99 грн.; червень 2015 року 14,69 грн., липень 2015 року 14,69 грн., серпень 2015 року 14,69 грн., вересень 2015 року 14,69 грн., червень 2017 року 62,31 грн.,

- здійснити перерахунок оплати днів чергової відпустки за квітень, травень 2015 року за період з 14.04.2015р. по 17.05.2015р. згідно наказу №74-к від 20.03.2015р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності за лютий 2016 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок оплати днів чергової відпустки за травень, червень 2016 року за період з 16.05.2016р. по 15.06.2016р. згідно наказу №103-к від 06.05.2016р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДБ №869679 (08-11.11.2016р.) за листопад 2016 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок оплати днів чергової відпустки за березень 2017 року за період з 15.03.2017р. по 31.03.2017р. згідно наказу №66-к від 02.03.2017р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДБ №090514 (21-28.03.2017р..) за березень 2017 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок оплати днів відрядження за період з 03.04.2017р. по 28.04.2017р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок днів чергової відпустки за липень 2017 року за період з 12.07.2017р. по 18.07.2017 р. згідно наказу №326-к від 10.07.2017р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок днів чергової відпустки за серпень 2017 року за період з 14.08.2017 р. по 19.08.2017 р. згідно наказу №390-к від 11.08.2017р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДК № 598913 (04-11.09.2017р.) за вересень 2017 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДК № 244265 (13-15.12.2017р.) за грудень 2017 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок днів чергової відпустки за березень, квітень 2018 року за період з 23.03.2018р. по 21.04.2018р. згідно наказу № 88-к від 01.03.2018р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок компенсації за три дні невикористаної відпустки з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснити перерахунок вихідної допомоги з врахуванням змін врахуванням змін в заробітній платі;

- виплатити ОСОБА_1 донараховану заробітну плату разом з компенсацією втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати після нарахування та відрахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податку на доходи фізичних осіб, військового збору за правилами і ставками, що були діючими в розрахункових періодах (місяць) за які здійснене донарахування і перерахування заробітної плати, і сплатити до бюджету нараховані та відраховані суми податків і обов`язкових зборів, здійснити перерахунок податку на доходи фізичних осіб і зборів та виплатити надміру відраховані суми податків і зборів ОСОБА_1 ,

- визнати протиправними і незаконними дії Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області» стосовно розподілу між працівниками премії, що має систематичний характер, без законного регулюючого локального акту, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації відповідно до частин 2,3 статті 97 Кодексу Законів про працю України, з показниками і умовами преміювання для всіх штатних посад підприємства, на підставі якого визначався би розмір премії для працівників підприємства в період з 01 липня 2015 року по 31 березня 2018 року;

- скасувати наказ Павлоградського районного центру первинної медико-санітарної допомоги №2-к від 03 січня 2017 року «Про надбавку за складність та напругу» в частині встановлення для сестри медичної Павлоградського РЦПМСД ОСОБА_1 надбавки за складність та напругу в праці в розмірі 25% посадового окладу з 03.01.2017р. як протиправний і незаконний;

- скасувати наказ Павлоградського районного центру первинної медико-санітарної допомоги №182/3-к від 03 травня 2017 року «Про зняття надбавки за складність та напругу» як протиправний і незаконний;

- стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку з наступного дня після звільнення 22 квітня 2018 року по день ухвалення рішення судом і стягнути судові витрати по справі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Богданівської сільської ради Дніпропетровської області, треті особи: Керівник Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Богданівської сільської ради Дніпропетровської області Смеловська Любов Василівна, Богданівська сільська рада, Управління Державної казначейської служби України у м. Павлограді Дніпропетровської області, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Павлоградський міськрайонний центр зайнятості про зобов`язання нарахувати і виплатити заробітну плату, нарахувати, відрахувати та сплатити до бюджету податки і обов`язкові збори з поданням звітності задоволено частково.

Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Богданівської сільської ради Дніпропетровської області донарахувати ОСОБА_1 :

- доплату за використання у роботі дезінфікувальних засобів в сумі 51 (п`ятдесят одна) грн. 20 коп. за квітень 2013 року;

- здійснити перерахунок податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1094 (одна тисяча дев`яносто чотири) грн. 66 коп. за квітень 2013 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснити перерахунок податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1605 (одна тисяча шістсот п`ять) грн. 50 коп. за травень 2013 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за серпень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 11 робочих днів;

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листами непрацездатності АВЮ № 448919 (за 06.08.2013 р.), АГД № 018292 (за 07.08.2013-09.08.2013 р.), АГД № 130596 (за 21.08.2013 - 29.08.2013 р.) з врахуванням змін в заробітній платі за травень 2013 року;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за вересень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 14 робочих днів;

- здійснити перерахунок оплати днів чергової відпустки за вересень 2013 року за період з 05.09.2013 р. по 14.09.2013 р. згідно наказу № 398 від 02.09.2013 р. з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень 2013 року;

- здійснити перерахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АГМ № 965015 (26.11.2013 р. - 06.12.2013 р.) з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень, вересень 2013 року;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за листопад 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 17 робочих днів і 4 днів хвороби за листом непрацездатності АГМ № 965015;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за грудень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 17 робочих днів і 5 днів хвороби за листом непрацездатності АГМ № 965015;

- здійснити перерахунок оплати днів чергової відпустки за квітень, травень 2014 року за період з 10.04.2014 р. по 03.05.2014 р. згідно наказу №74-к від 01.04.2014 р. з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень, вересень, листопад, грудень 2013 року;

- здійснити перерахунок податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) грн. 32 коп. (без врахування індексації за квітень 2014 р. в сумі 4,87 грн. і за травень 2013 року в сумі 41,41 грн.) за червень 2014 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати за серпень 2014 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 11 робочих днів;

- здійснити перерахунок складових заробітної плати (по окладу, вислуга років, дезінфекція, індексація) за вересень 2014 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 5 робочих днів;

Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Богданівської сільської ради Дніпропетровської області виплатити ОСОБА_1 донараховану заробітну плату після відрахування податків та обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.12.2023 рокувід ОСОБА_1 , в інтересах якої дії ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що головуючим суддею були порушені норми ЦПК України, оскільки в протоколі судового рішення зазначено, що вступна та резолютивна частини були оголошені 20.09.2023 року о 11:50, а з системи електронний суд вбачається, що в електронному вигляді рішення було підписано 21.09.2023 року в 11:16, а тому апелянт вважає, що саме 21.09.2023 року й є датою проголошення рішення по справі.

Описова частина рішення не відповідає вимогам ч.3 ст.265 ЦПК України.

Судом першої інстанції допущені порушення щодо збирання та оцінки доказів, а саме щодо експертизи, яка на думку суду повинна бути проведена та щодо допиту свідків по трудовій справі.

Судом першої інстанції допущені порушення щодо збирання та оцінки доказів, а саме щодо експертизи, яка на думку суду повинна бути проведена та щодо допиту свідків по трудовій справі.

Суд безпідставно застосував позовну давність до позовних вимог про стягненні з відповідача середнього заробітку (ст.117 КЗпП України) з 21.04.2018 року по винесення судом рішення по справі, сума якого на момент винесення рішення. Всього середній заробіток за період з 22.04.2018 року по 31.12.2023 року становить 658 878, 22 грн.

Суд першої інстанції не встановив всі обставини, які викладені у позові, щодо позовної вимоги про донарахування і виплату надбавки за складність і напруженість у роботі та незаконно застосував по зазначених вимог позовну давність.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимоги сторони позивача зобов`язати третіх осіб, які є державними органами, надати висновки на виконання своїх повноважень.

Суд першої інстанції не встановив жодної обставини щодо преміювання, а тому ці обставини підлягають встановленню судом апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції не врахував, що позивачка з 27.11.1995 року по 04.07.2007 року працювала медичною сестрою в Санаторії-профілакторії «Самара» виробничого об`єднання «Павлоград вугілля», яке є державним підприємством, тобто позивачка працювала у державному медичному закладі, а тому вона має право на обчислення відсотків за вислугу років за роботу у державному медичному закладі.

Суд безпідставно посилався у рішення на трудову книжку позивачки, де у запису № 22 зазначено, що остання прийнята на роботу тимчасово на час декретної відпустки на посаду сестри медичної стоматології Богданівської амбулаторії, оскільки у позовній заяві зазначено, що запис № 22 у трудовій книжці позивачки зроблений не на підставі фактичного наказу № 193 від 19.04.2013 року, а зазначений невідомий наказ № 193 від 17.04.2013 року.

Відповідач порушив податкове законодавство оскільки за період з 2013 року по день звільнення позивачки здійснював перерахування податку на доходи фізичних осіб без застосування податкової соціальної пільги.

18.01.2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої дії ОСОБА_2 надійшло доповнення до апеляційної скарги в якому зазначено, що необґрунтована вимога суду першої інстанції доповнити протокол судового засідання про вчинення процесуальної дії усної заяви представника відповідача з вимогою про застосування позовної давності, є констатацією факту відсутності такої заяви. Крім того, заяві відповідача про застосування позовної давності кореспондує обов`язок суду встановити причини пропуску позовної давності і надати оцінку, чи є такі причини поважними. Якщо суд визнає, що причини пропуску позовної давності є поважними, порушене право позивача підлягає захисту судом.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Південно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами. Звернення від ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 про порушення, що спричинили шкоду її (їхнім) правам чи законним інтересам до Міжрегіонального управління не надходило.

Від представника головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення у яких зазначено, що ГУ ДПС не є відповідачем, а тому вимоги до неї є безпідставними. Щодо адміністрування податків та зборів, цивільне законодавство не застосовується.

Вимога, щодо зобов`язання нарахувати ПДФО та ЄСВ до фактично нарахованої заробітної плати (іншого доходу) є передчасною, крім того, правовідносини з обчислення податків і зборів не можуть бути предметом цивільного спору.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Представник Комунального некомерційного підприємства «Цент первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області Савкін А.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення місцевого суду без змін.

Від представника Південно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці надійшло клопотання про розгляд справи без представника управління.

Від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника.

Від представника Головного управляння Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.5 а.с.227-228), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

ОСОБА_1 , на підставі наказу № 160/1 к від 10.04.2013 року прийнята тимчасово на посаду медичної сестри стоматологічного кабінету Богданівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини на час щорічної відпустки медичної сестри стоматологічного кабінету Богданіської амбулаторії ЗПСМ Будянської Т.О. з 10.03.2013 року (а.с. 227, т. 2).

Відповідно до даних трудової книжки позивача запис № 22, остання прийнята тимчасово на час декретної відпустки на посаду сестри медичної стоматології Богданівської амбулаторії. (а.с. 39, т.1)

На підставі наказу № 193 к від 19.04.2013 року ОСОБА_1 переведено тимчасово на посаду сестри медичної стоматологічного кабінету, на час лікарняного листа (дородовий та післяродовий) сестри медичної стоматологічного кабінету ОСОБА_3 з 18.04.2013 року. (а.с.228, т.2)

На підставі заяви ОСОБА_1 від 03.10.2014 року (а.с. 230, т. 2) наказом № 355/2-к від 03.10.2014 р. ОСОБА_1 , сестру медичну зі стоматології Богданівської АЗПСМ переведено на 1,0 ст. посади метри медичної РЦПМСД з 03.10.2014 р. (а.с. 229, т. 2).

Наказом головного лікаря Павлоградського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 01.06.2017 року № 244/1-к, у зв`язку з виробничою необхідністю та з метою приведення назв штатних посад до вимог Національного класифікатора професій ДК 003:2010: наказано ОСОБА_1 , сестру медичну Павлоградського РЦПМСД перевести на посаду інструктора із санітарної освіти Павлоградського РЦПМСД з 01.06.2017 року, на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 231, 232, т. 2)

Рішенням Павлоградської районної ради від 05.10.2017 року № 227-14/VII вирішено: передати до Богданівської сільської ради комунальний заклад охорони здоров`я «Павлоградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги»; передати зі спільної власності територіальних громад Павлоградського району до комунальної власності Богданівської сільської об`єднаної територіальної громади майно, що знаходиться в оперативному управлінні КЗОЗ «ПРЦМСД» без права приватизації та ін.. (а.с. 71, 72, т. 2)

Рішенням Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 18.10.2017 року № 393-23/VII вирішено : прийняти з 01.02.2018 року до Богданівської сільської ради комунальний заклад охорони здоров`я «Павлоградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» з його відокремленими структурними підрозділами; у зв`язку із зміною засновника внести зміни до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, а саме : змінити повну назву Центру на комунальний заклад «Павлоградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області; змінити засновника Центру на Богданівську сільську раду Павлоградського району Дніпропетровської області; внести зміни до статуту та ін..(а.с.56, т. 2)

Наказом № 172-к від 20.04.2018 року головного лікаря «Про звільнення» наказано, на підставі рішення Богданівської сільської ради № 471/27/VII від 7.01.2018 року «Про затвердження штатного розпису КЗ «Павлоградського РЦПМСД» БСР ДО» та скорочення працівників», наказу КЗ «Павлоградського центру первинної медико-санітарної допомоги» БСР ДО» від 23.01.2018 р. № 42 «Про скорочення штату працівників» попередження працівників про заплановане вивільнення від 23.01.2018 р. та на підставі п. 1 ст. 40, ст. 44 Кодексу законів про працю України, ОСОБА_1 , інструктора з санітарної освіти КЗ «Павлоградського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» БСР ДО» звільнити з роботи з 21.04.2018 року у зв`язку із скороченням штату працівників, згідно з п. 7 ст. 40 КЗпП України. Виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку. Згідно ст. 83 КЗпП України надати компенсацію за період роботи з 18.04.2017 р. по 17.04.2018 р. в кількості 2 календарних днів. (а.с. 233, т. 2)

Рішенням Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 602-36/VII вирішено реорганізувати шляхом перетворення Комунального закладу «Павлоградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області» у Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради.

Рішенням Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 20.02.2019 року № 700-40/VII вирішено створити Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області шляхом реорганізації (перетворення) Комунального закладу «Павлоградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області». Даним рішенням також затверджено статут КНП «Центр ПМСД» БСР ДО», створені відокремлені структурні підрозділи без статусу юридичної особи та окрім іншого призначено на посаду директора КНП «Центр ПМСД» БСР ДО» ОСОБА_4 (а.с. 53-55, т. 2).

Позивач звертаючись до суду з даним позовом заявляє вимоги про донарахування їй заробітної плати за період роботи з квітня 2013 р. по 21.04.2018 р., включаючи індексацію та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, і виплати донарахованої ЗП після утримання податків і обов`язкових зборів є такими, що не обмежені строком звернення до суду. Також заявлена похідна вимога щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день ухвалення рішення судом, оскільки недонараховані суми ЗП не були виплачені ОСОБА_1 в день звільнення з роботи 21.04.2018 р.

Відповідачем позовні вимоги щодо:

- доплати за використання у роботі дезінфікувальних засобів в сумі 51,20 грн. за квітень 2013 року;

- здійснення перерахунку податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1094,66 грн. за квітень 2013 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснення перерахунку податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1605,50 грн. за травень 2013 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснення перерахунку складових заробітної плати за серпень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 11 робочих днів;

- здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листами непрацездатності АВЮ № 448919 (за 06.08.2013 р.), АГД № 018292 (за 07-09.08.2013р.), АГД № 130596 (за 21-29.08.2013 р.) з врахуванням змін в заробітній платі за травень 2013 року;

- здійснення перерахунку складових заробітної плати за вересень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 14 робочих днів;

- здійснення перерахунку оплати днів чергової відпустки за вересень 2013 року за період з 05.09.2013р. по 14.09.2013 р. згідно наказу № 398 від 02.09.2013 р. з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень 2013 року;

- здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АГМ № 965015 (26.11.2013 р. - 06.12.2013 р.) з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень, вересень 2013 року;

- здійснення перерахунку складових заробітної плати за листопад 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 17 робочих днів і 4 днів хвороби за листом непрацездатності АГМ № 965015;

- здійснення перерахунку складових заробітної плати за грудень 2013 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 17 робочих днів і 5 днів хвороби за листом непрацездатності АГМ № 965015;

- здійснення перерахунку оплати днів чергової відпустки за квітень, травень 2014 року за період з 10.04.2014 р. по 03.05.2014 р. згідно наказу № 74-к від 01.04.2014 р. з врахуванням змін в заробітній платі за травень, серпень, вересень, листопад, грудень 2013 року;

- здійснення перерахунку податку на доходи фізичних осіб із правильної заробітної плати в розмірі 1688,32 грн. (без врахування індексації за квітень 2014р. в сумі 4,87 грн. і за травень 2013 року в сумі 41,41 грн.) за червень 2014 року із застосуванням податкової соціальної пільги;

- здійснення перерахунку складових заробітної плати за серпень 2014 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 11 робочих днів;

- здійснення перерахунку складових заробітної плати (по окладу, вислуга років, дезінфекція, індексація) за вересень 2014 року з врахуванням правильної кількості фактично відпрацьованого часу - 5 робочих днів визнані.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнав викладені вище позовні вимоги, відповідно до ч. 4 ст. 206, ч. 6 ст. 263 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем в цій частині, не входячи в обговорення законності здійснення перерахунку вказаних виплат за зазначений період. Визнання позову в цій частині, на думку суду, не суперечить вимогам закону та свідчить про спірність нарахування складових заробітної плати за вказаний період часу, позов в цій частині є законним та для його задоволення в частині, визнаній відповідачем, маються всі законні підстави.

Отже враховуючи визнання відповідачам зазначених вище позовних вимог щодо здійснення перерахунку складових заробітної плати, податку на доходи фізичних осіб, днів чергової відпустки, днів тимчасової непрацездатності, доплати за використання дезінфікуючих засобів підлягає і частковому задоволенню вимога щодо зобов`язати відповідача виплатити позивачу донараховану заробітну плату після відрахування податків та обов`язкових платежів.

Стосовно інших заявлених вимог.

Щодо вимоги про зарахування з дня працевлаштування сестри медичної ОСОБА_1 10 квітня 2013 року до Центру її стаж роботи на посаді процедурної медичної сестри лікувального відділення Санаторія-профілакторія «Самара» Виробничого об`єднання «Павлоградвугілля» в період з 27 листопада 1995 року по 04 липня 2007 року включно в розмірі 11 років 7 місяців 8 днів як такий, що дає право на виплату надбавки за вислугу років медичному працівнику згідно пункту 3, абзацу другому пункту 4постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров`я» від 29 грудня 2009 року № 1418 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №23 від 18 січня 2012 року; донарахування надбавки за вислугу років медичному працівнику в розмірі 10 % посадового окладу за відпрацьований час за кожний розрахунковий період (місяць) з 01 травня 2016 року по 31 березня 2018 року для забезпечення її законного розміру 20 % від посадового окладу та донарахування незаконно утриманих сум надбавки за вислугу років медичному працівнику за травень 2016 року 316,48 грн., за червень 2016 року 250,00 грн., за липень 2016 року 40,69 грн. для забезпечення її законного розміру - 20% від посадового окладу в розрахункових періодах: січні 2016 року, лютому 2016 року, березні 2016 року, квітні 2016 року.

Позивач зазначає, що на день працевлаштування ОСОБА_1 до Павлоградського РЦПМСД 10.04.2013 р. медичний стаж роботи, а саме стаж роботи сестрою медичною в державних закладах охорони здоров`я, який надає право на надбавку за вислугу років медичному працівнику, складав 14 років 5 місяців 0 днів, тому з першого дня роботи і до дня звільнення ОСОБА_1 мала право на надбавку за вислугу років в розмірі 20 %, оскільки необхідний медичний стаж становить понад 10 років. В період з 10.04.2013 р. по 31.12.2015 р. відповідач нараховував надбавку за вислугу років правильно в розмірі 20% від посадового окладу за відпрацьований час. Але з 01.01.2016 р. до дня звільнення 21.04.2018 р. Відповідач незаконно нараховував занижену надбавку за вислугу років в розмірі 10 %.

Згідно даних трудової книжки позивача (запис 8) ОСОБА_1 з 27.11.1995 р. була зарахована (рос. мовою) в «Санаторий-профилакторий «Самара» п/о «Павлоградуголь» на посаду (рос. мовою) «процедурной медсестры лечебного отделения». (а.с. 37, т. 1)

13.10.2008 р. ОСОБА_1 була звільнена за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 39, т. 1)

Представником відповідача підтверджено факт виплати позивачці надбавки за вислугу років у розмірі 20%, однак після проведення квітні 2016 року перевірки правильності встановлення схемних посадових окладів було встановлено, що надбавка у розмірі 20 % встановлена ОСОБА_1 невірно. Був складений акт, на підставі даного акту з резолюцією керівника надано вказівку бухгалтеру щодо утримання переплаченої надбавки та сплати надбавки у вірному розмірі 10%.

Розмір та порядок встановлення та виплати надбавки за вислугу років визначено постановою КМУ від 29.12.2009 року № 1418 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних установ закладів охорони здоров`я»

1. Дія цього Порядку поширюється на медичних та фармацевтичних працівників, які працюють на зазначених у пункті 3 цього Порядку посадах у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування і умови оплати праці яких визначаються відповідно до умов оплати праці працівників державних та комунальних закладів охорони здоров`я, крім посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби України.

2. Надбавка за вислугу років установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я залежно від стажу роботи в такому розмірі: понад 3 роки -10%, понад 10 років 20%, понад 20 років 30%.

3. Надбавка за вислугу років виплачується керівникам закладів охорони здоров`я, їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з медсестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, головним медичним сестрам, лікарям усіх спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров`я, керівникам фармацевтичних (аптечних) закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів, провізорам усіх спеціальностей, фахівцям з базовою вищою та неповною вищою медичною і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей та помічникам ентомолога.

4. До стажу роботи, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, включається:

- час роботи у державних та комунальних закладах охорони здоров`я України, СРСР і союзних республік СРСР на посадах, визначених у пункті 3 цього Порядку;

- час роботи у будь-яких державних та комунальних установах, закладах та організаціях незалежно від підпорядкування на посадах, визначених у пункті 3 цього Порядку, за умови, що оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до умов оплати праці медичних працівників державних та комунальних закладів охорони здоров`я.

Відповідно до запису в трудовій книжці позивача 27.11.1995 року ОСОБА_1 зарахована на посаду (російською) «процедурной медсестры лечебного отделения», санаторію-профілакторію» Самара», в/о «Павлоградвугілля» та наявний штам «шахта «Самарська», Павлоградське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля». Відповідно до інших записів в трудовій книжці за період роботи позивачки в санаторії-профілакторії « ОСОБА_5 », також наявні штампи та печатки : санаторій-профілакторій «Самара» профспілки працівників вугільної промисловості; штамп про те що Відкрите акціонерне товариство «Державна холдингова компанія «Павлоградвугілля» перейменована у Відкрите акціонерне товариство «Павлоградвугілля»; у записі про звільнення по переводу в структурний підрозділ ВАТ «Павлоградвугілля» наявна печатка відділу кадрів філії шахти «Самарська» Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля».

Отже будь-які докази, що санаторій-профілакторій «Самара» в/о «Павлоградвугілля» чи в подальшому структурний підрозділ ВАТ «Павлоградвугілля» «Санаторій-профілакторій «Самара» є державним закладом охорони здоров`я України відсутні.

Таким чином при визначенні розміру надбавки позивачці підлягає застосуванню пункт 2 частини 4 Порядку, де зазначено, що до стажу роботи, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років включається час роботи у будь-яких державних та комунальних установах, закладах та організаціях незалежно від підпорядкування на посадах, визначених у пункті 3 цього Порядку, за умови, що оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до умов оплати праці медичних працівників державних та комунальних закладів охорони здоров`я.

Згідно відповіді головного лікаря Філії «санаторій-профілакторій «Самара» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» А.О. Ілющенка, надбавку за вислугу років ОСОБА_1 отримувала як працівник вугільної промисловості. (а.с. 60, т. 1)

Згідно відповіді профспілки працівників вугільної промисловості України, в період з 27.11.1995 р. по 01.03.2005 р. ВАТ «Павлоградвугілля» змінив форму власності на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Протягом цього періоду система оплати праці відповідно нормам Галузевої Угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, власниками, що діють у вугільній галузі і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості з доповненнями та змінами, а також діючим колективним договором між роботодавцем і профспілками. Доплати до посадових окладів працівників санаторію-профілакторію «Самара» встановлювалися як винагорода за вислугу років праці на підприємствах вугільної промисловості відповідно стажу роботи в вугільній галузі і діючих коефіцієнтів винагороди. (а.с. 60, т. 1)

Допитана в якості свідка головний економіст КНП «Центр ПМСД» БСР ДО» ОСОБА_6 яка пояснила, що підставою для нарахування надбавки за вислугу років медичним працівникам є Порядок виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 р. № 1418. З моменту прийняття на роботу та до квітня 2016 року позивачу виплачувалася надбавка за вислугу років у розмірі 20 %. Потім було здійснено перевірку правильності нарахування набавки за результатами якої встановлено що відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 надбавки у розмірі 20 %, оскільки стаж роботи в санаторії «Самара» не зараховується їй до медичного стажу. Перевіркою вони встановили що Санаторій «Самара» не є державним закладом охорони здоров`я, отже необхідно керуватися пунктом 2 ч. 4 Порядку, де обов`язковою умовою для зарахування стажу є оплата праці відповідно до умов оплати праці медичним працівникам. ОСОБА_1 працюючи в Санаторії-профілакторії «Самара» п/о «Павлоградвугілля», який відноситься до закладу вугільної промисловості отримувала заробітну плату як відповідний працівник вугільної промисловості. Нею були зроблені запити до Санаторію-профілакторію «Самара», до профспілки працівників вугільної промисловості, до Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я. На підставі отриманої інформації ними зроблено висновок що ОСОБА_1 не має право на надбавку у розмірі 20% оскільки до медичного стажу не підлягає зарахуванню стаж роботи в санаторії. Заробітна плата працівникам санаторію профілакторію «Самара» в/о Павлоградвугілля сплачувалась відповідно до норм Галузевої угоди. На підставі складеного акту перевірки, з візою керівника підприємства, бухгалтером були зроблені перерахунки ОСОБА_1 та утримання, з квітня 2016 року розмір надбавки позивачці становив 10%.

Враховуючи досліджені докази та обставини справи стаж роботи у санаторії профілакторії «Самара» не може бути зарахований до стажу роботи медичного працівника у зв`язку з чим нарахуванню позивачу підлягає надбавка за вислугу років в розмірі 10 %. Отже позовні вимоги про зарахування з дня працевлаштування сестри медичної ОСОБА_1 10 квітня 2013 року до Центру її стаж роботи на посаді процедурної медичної сестри лікувального відділення Санаторію-профілакторію «Самара» Виробничого об`єднання «Павлоградвугілля» в період з 27 листопада 1995 року по 04 липня 2007 року включно в розмірі 11 років 7 місяців 8 днів як такий, що дає право на виплату надбавки за вислугу років медичному працівнику згідно пункту 3, абзацу другому пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров`я» від 29 грудня 2009 року № 1418 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 23 від 18 січня 2012 року; донарахування надбавки за вислугу років медичному працівнику в розмірі 10 % посадового окладу за відпрацьований час за кожний розрахунковий період (місяць) з 01 травня 2016 року по 31 березня 2018 року для забезпечення її законного розміру - 20% від посадового окладу та донарахування незаконно утриманих сум надбавки за вислугу років медичному працівнику за травень 2016 року 316,48 грн., за червень 2016 року 250,00 грн., за липень 2016 року 40,69 грн. для забезпечення її законного розміру - 20% від посадового окладу в розрахункових періодах: січні 2016 року, лютому 2016 року, березні 2016 року, квітні 2016 року не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про донарахування премії, що має систематичний характер з 01.07.2015 р. по 31.03.2018 р., розмір якої обчислити за кожний розрахунковий період (місяць) шляхом множення посадового окладу за відпрацьований час на процент премії, який дорівнюється відношенню загальної суми премії, що має систематичний характер, штатних працівників до загальної суми премії, що має систематичний характер, штатних працівників до загальної суми фонду основної заробітної плати штатних працівників в кожному розрахунковому періоді. Та вимоги визнати протиправними і незаконними дії Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області» стосовно розподілу між працівниками премії, що має систематичний характер, без законного регулюючого локального акту, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації відповідно до частин 2, 3 статті 97 Кодексу Законів про працю України, з показниками і умовами преміювання для всіх штатних посад підприємства, на підставі якого визначався би розмір премії для працівників підприємства в період з 01 липня 2015 року по 31 березня 2018 року.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інші заохочувальні та компенсаційні виплати належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Оплата праці на підприємстві відповідача здійснюється у відповідності до наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення». Згідно п. 1.6. Наказу, конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати.

Преміювання керівників закладів, установ, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці. Визначення розміру заробітної плати проводиться у всіх випадках окремо за основною посадою і при роботі за сумісництвом.

У відповідності до наказу № 308/519 конкретні розміри премії для працівників Павлоградськогого районного центру первинної медико-санітарної допомоги, в тому числі для ОСОБА_1 , за кожний місяць були визначені керівником закладу, сума премій не перевищувала фонду заробітної плати, розмір премії для кожного працівника відображено в відомостях на виплату заробітної плати за кожний місяць.

Згідно п 5.11. Наказу, преміювання працівників проводиться у межах фонду заробітної плати. Керівники закладів та установ за погодженням з профспілковими комітетами затверджують положення про преміювання працівників. Розмір премії працівника залежить від особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, закладу і граничними розмірами не обмежується. Преміювання керівників закладів, установ здійснюється за рішенням органу вищого рівня.

Керівники мають право надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання.

Обов`язкової вимоги розподіляти та використовувати щомісячно всі наявні планові призначення, які були виділені місцевим бюджетом на заробітну плату, в тому числі на виплату преміальних виплат, наказ № 308/519 не містить.

Розмір премії ОСОБА_1 був визначений керівником з метою збереження існуючих умов плати праці та не погіршення матеріального становища працівника під час відрахування зайво нарахованих коштів надбавки за вислугу років, в межах економії фонду та відображений в відомості на виплату заробітної плати.

Ні Колективний договір, ні Положення про преміювання, ні наказ МОЗ № 308/519, ні Закон «Про оплату праці» не передбачає обов`язкову вимогу нараховувати та виплачувати премію на повну суму економії фонду заробітної плати за місяць, а лише дозволяє використовувати таку економію на виплату премії.

При нарахуванні заробітної плати ОСОБА_1 були забезпечені вимоги законодавства про державні гарантії щодо розміру мінімальної заробітної плати, посадовий оклад визначався у відповідності до єдиної тарифної сітки працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, премія нараховувалась з метою збереження рівня заробітної плати та не погіршення умови роботи працівника.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вимога про донарахування премії яка має систематичний характер за період з 01 липня 2015 р. по 31 березня 2018 р., та вимога про визнання протиправними і незаконними дій відповідача стосовно розподілу між працівниками премії, що має систематичний характер, без законного регулюючого локального акту, не підлягає задоволенню у зв`язку з безпідставністю.

Щодо вимоги про донарахування позивачці премії за квітень 2018 року до ювілейної дати дня п`ятдесятиріччя.

Відповідно до п. 3.1 Колективного договору Павлоградського РЦПМСД на 2015-2017 роки, сторони домовилися здійснювати оплату праці на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів із змінами та доповненнями з оплати праці працівників установи : - посадових окладів для керівників, професіоналів, фахівців, молодшого медперсоналу і технічних службовців; тарифних ставок для робітників, водіїв автотранспорту (санітарного). За п. 3.3 сторони домовилися спільно затверджувати Положення про преміювання. За п. 3.18 Головний бухгалтер зобов`язалася встановити премії, пов`язані з виконанням функцій і особистим внеском працівника у загальні результати роботи підрозділу згідно положення про преміювання, програми «Місцевих стимулів» в межах фонду заробітної плати.

Наказом №11 від 12.01.2018 р. затверджене Положення про матеріальне стимулювання працівників. Даним положенням визначено, що матеріальне стимулювання працівників районного центру первинної медико-санітарної допомоги здійснюється шляхом виплати матеріальної допомоги в тому числі на оздоровлення, надбавки до посадового окладу, премії за результатами роботи, з нагоди державних та професійних свят, ювілеїв тощо з метою покращення показників діяльності, матеріальної зацікавленості, підвищення престижності професії, створення належних умов для ефективної діяльності працівників. Рішення про матеріальне стимулювання (наказ) приймає головний лікар районного центру первинної медико-санітарної допомоги у межах фонду заробітної плати, затвердженого кошторисом. Фонд матеріального стимулювання працівників утворюється у межах економії коштів, передбачених на оплату праці у районному центрі первинної медико-санітарної допомоги

Як пояснила в судовому засіданні керівник КНП «ЦПМСД» БСР ОСОБА_4 , коштів на фінансування преміювання з нагоди ювілеїв не було, у зв`язку з чим, ні ОСОБА_1 ні будь-кому з працівників зазначена премія до ювілейних дат не сплачувалась.

Отже зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню у зв`язку з безпідставністю.

Позивачем заявлені вимоги про донарахування: надбавки за складність і напруженість у роботі сестри медичної в розмірі 25% посадового окладу за відпрацьований час за кожний розрахунковий період (місяць) з 01 січня 2017 року по 31 травня 2017 року для забезпечення її законного розміру 50 % від посадового окладу згідно наказу № 100/2-к від 03 травня 2016 року; надбавки за складність і напруженість у роботі інструктора із санітарної освіти в розмірі 25% посадового окладу за відпрацьований час за кожний розрахунковий період (місяць) з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року для забезпечення її законного розміру 25% від посадового окладу згідно наказу № 238/1-к від 01 червня 2017 року.

Крім того, заявлені вимоги про : скасування наказу Павлоградського районного центру первинної медико-санітарної допомоги № 2-к від 03 січня 2017 року «Про надбавку за складність та напругу» в частині встановлення для сестри медичної Павлоградського РЦПМСД ОСОБА_1 надбавки за складність та напругу в праці в розмірі 25% посадового окладу з 03.01.2017 р. як протиправного та незаконного; скасування наказу Павлоградського районного центру первинної медико-санітарної допомоги № 182/3-к від 03 травня 2017 року «Про зняття надбавки за складність та напругу» як протиправного і незаконного.

Згідно п. 4.4 Умов оплати праці № 308/519, працівникам можуть установлюватись надбавки в розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі. Граничний розмір зазначених надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 відсотків посадового окладу.

Згідно Положення про матеріальне стимулювання, розмір надбавки визначається головним лікарем.

Надбавка за складність і напруженість у роботі є складовою системи матеріального стимулювання праці. Окрім того, ця надбавка є додатковою ЗП, за допомогою якої керівник має можливість здійснювати диференціацію ЗП працівників, для недопущення нарахування ЗП на рівні мінімальної без дотримання тарифної різниці між посадами.

З 01.01.2017 р. набула чинності постанова КМУ «Про оплату праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 28.12.2016 р. № 1037, в якій в п.2 зобов`язано керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери забезпечити диференціацію заробітної плати працівників, які отримують заробітну плату на рівні мінімальної у межах фонду оплати праці, шляхом встановлення доплат, надбавок, премій з урахуванням складності, відповідальності та умов виконуваної роботи, кваліфікації працівника, результатів його роботи.

Наказом № 100/2-к від 03.05.2016 р. ОСОБА_1 була встановлена надбавка за складність та напруженість в розмірі 50 % від посадового окладу без зазначення строку. Саме з 03.05.2016 р. ОСОБА_1 додатково до її посадових обов`язків сестри медичної, було доручено головним лікарем ведення бібліотекарської роботу по закладу: впорядкувати медичну літературу та газети і журнали, які виписуються закладом, забезпечити їх збереження та належний облік, та видавати книги, газети, журнали працівникам закладу під розпис з встановленням строку для їх повернення до закладу, робота з електронною медичною бібліотекою для пошуку необхідної для лікарів закладу інформації.

Цю роботу, додатково до посадових обов`язків, ОСОБА_1 виконувала до дня звільнення.

Наказом № 2-к від 03.01.2017 р. «Про надбавку за складність та напругу» ОСОБА_1 сестрі медичні Павлоградського РЦПМСД встановлена надбавка за складність та напругу в праці в розмірі 25% від посадового окладу з 03.01.2017 р. (а.с. 6, т.4). При цьому в наказі не зазначено про скасування наказу від 03.05.2016 р. яким надбавка встановлена в розмірі 50 %.

Наказом № 182/3-к від 03.05.2017 р. з ОСОБА_1 сестри медичної Павлоградського РЦПМСД знята надбавка за складність та напругу в праці в розмірі 25% посадового окладу з 03.05.2017 р. (а.с. 7, т. 4)

Наказом № 238/1-к ОСОБА_1 , інструктору з санітарної освіти Павлоградського РЦПСМД встановлена надбавка за складність та напругу в праці 25% посадового окладу з 01.06.2017 р. (а.с. 8, т. 4)

Надбавка за складність і напруженість у праці не є місячною премією, тому процедура припинення її виплат повинна проводитися з дотриманням ст. 103 КЗпП України та ч. 2 ст. 29 Закону України «Про оплату праці».

Згідно ст. 103 КЗпП України, про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р., про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Як зазначив представник позивача в судовому засіданні позивач з наказами про встановлення, зняття надбавки не ознайомлювалася.

Враховуючи, що наказ № 100/2-к від 03.05.2016 р., яким встановлена надбавка позивачу у розмірі 50 % продовжив свою дію до 01.06.2017 р., до моменту переведення ОСОБА_1 на посаду інструктора із санітарної освіти. З часу переведення позивачу була встановлена надбавка за складність і напруженість у роботі в розмірі 25% від посадового окладу на підставі наказу № 238/1-к від 01.06.2017 р. Однак з 01.01.2018р. по 31.03.2018 р. при діючому наказі №238/1-к від 01.06.2017 р., ОСОБА_1 припинена виплата надбавки за складність і напруженість. З даним наказом про зняття надбавки ОСОБА_1 не ознайомлена, суд вважає що вимоги про донарахування надбавки за складність та напругу в праці та скасування наказів про призначення № 2-к від 03 січня 2017 року. № 182/3-к від 03 травня 2017 року є законними.

Однак суд першої інстанції вважав необхідним застосувати позовну давність.

Так, ст.ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За частиною 2 статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Відповідачем заявлена вимога про застосування строку позовної давності.

Тлумачення цієї норми, положення якої сформульоване зі словом «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується.

Тобто цією нормою встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв`язку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі. Таким чином, позовна давність є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні: без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони. Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 зазначила, що для цілей застосування ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. У спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи теж заявити про застосування до цих вимог позовної давності. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог. Аналогічна позиція щодо застосування строку позовної давності до солідарних вимог за заявою одного з відповідачів висловлена Верховним Судом у постанові від 26 квітня 2022 року по справі № 367/8426/17.

Частина 4 статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

Позивачем надано клопотання про поновлення строку звернення до суду де остання зазначає, що про порушення свого права дізналась 02.09.2021 року.

Суд першої інс танції навад оцінку цьому клопотанню та зазначив, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню. ОСОБА_1 була звільнена 21.04.2018 р. 03.07.2018 року представник позивача звернулась до відповідача з запитом на отримання інформації. У зв`язку з великим обсягом запитуваних документів строк надання документів відповідачем було подовжено і 20.07.2018 р. представник відповідача отримала запитувані документи на 103 аркушах. (а.с. 122, т. 1) 16.08.2018 р. представник позивача знову звернулась до відповідача з запитом на отримання інформації. 14.09.2018 р. представник позивача отримала запитувані документи. Крім того, 21.11.2018 р. представник позивача звернулась до відповідача з кредиторською вимогою, одною із вимог кредиторської вимоги була вимога про донарахування надбавки за складність та напругу у праці. 04.01.2019 представником позивача отримано відповідь на кредиторську вимогу. Отже суд вважає що з моменту отримання відповіді на кредиторську вимогу позивач дізналася про порушення свого права і з цього часу мала можливість звернутися до суду з позовом про порушення своїх прав. Натомість позивач звернулася до суду 02.09.2021 р.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, позивач звернулася до суду з зазначеними позовними вимогами поза межами строку позовної давності.

Частина четверта статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові.

Щодо вимоги про донарахування індексації: листопад 2014 року - 14, 69 грн., грудень 2014 року -14, 69 грн.; січень 2015 року - 37, 83 грн.; лютий 2015 року 19, 99 грн.; червень 2015 року 14, 69 грн., липень 2015 року 14, 69 грн., серпень 2015 року 14, 69 грн., вересень 2015 року 14, 69 грн., червень 2017 року 62, 31 грн.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Частиною 5 статті 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування (частина 1 статті 2 Закону)

Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. (стаття 3 Закону)

Відповідно до статті 4 Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. (частина 2 статті 5 Закону).

При проведенні індексації заробітної плати працівника необхідно керуватися Порядком проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Позивач звертаючись з даним позовом до суду посилається на те неправильне обчислення індексації просить донарахувати за зазначений нею період.

В судовому засіданні було встановлено що суми індексації які позивач просить донарахувати були виплачені їй. Так індексація за січень 2015 р., лютий 2015 р. сплачена в травні 2015 р., індексація за листопад 2013, грудень 2014 р, червень 2015 р. липень2015 р. серпень 2015 р. вересень 2015 р. сплачені в жовтні 2015 р. Індексація за червень 2017 р. сплачена в липні 2017 р.

З питань нарахування та виплати заробітної плати в судовому засіданні були допитана свідок ОСОБА_7 яка пояснила, з приводу індексації, що не завжди своєчасно була можливість розрахувати індексацію. На даний час у мережі Інтернет є всі дані про нарахування, однак на той час вони керувалися даними які були в бухгалтерських журналах, от тільки з моменту виходу та надходження журналу можливо було правильно розрахувати. Крім того при розрахунку заробітної плати основної та додаткової вони виходили із відсотку вислуги років 10% в той час як всі розрахунки надані позивачем виходять із розрахунку 20% вислуги років та нею враховані премії які на її думку містять систематичний характер. В Центрі конкретні розмірі премії для працівників за кожен місяць були визначені керівником закладу, розмір премій відображався у відомостях на виплату заробітної плати. Дійсно стосовно періоду 2013 р. та початок 2014 року мали місце помилки в розрахунках.

Враховуючи, що в задоволені вимог щодо донарахування вислуги років у розмірі 20%, надбавки за складність та напругу у праці та донарахуванні відмовлено, суми індексації які просить нарахувати позивач фактично нараховані та сплачені, суд вважає що дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Крім того, позивач заявляє вимоги про: здійснення перерахунку оплати днів чергової відпустки за квітень, травень 2015 року за період з 14.04.2015р. по 17.05.2015р. згідно наказу №74-к від 20.03.2015р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності за лютий 2016 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку оплати днів чергової відпустки за травень, червень 2016 року за період з 16.05.2016р. по 15.06.2016р. згідно наказу № 103-к від 06.05.2016р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДБ № 869679 (08-11.11.2016 р.) за листопад 2016 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку оплати днів чергової відпустки за березень 2017 року за період з 15.03.2017 р. по 31.03.2017р. згідно наказу № 66-к від 02.03.2017 р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДБ № 090514 (21-28.03.2017 р..) за березень 2017 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку оплати днів відрядження за період з 03.04.2017р. по 28.04.2017р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку днів чергової відпустки за липень 2017 року за період з 12.07.2017 р. по 18.07.2017 р. згідно наказу № 326-к від 10.07.2017р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку днів чергової відпустки за серпень 2017 року за період з 14.08.2017 р. по 19.08.2017 р. згідно наказу № 390-к від 11.08.2017р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДК № 598913 (04-11.09.2017р.) за вересень 2017 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДК № 244265 (13-15.12.2017р.) за грудень 2017 року з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку днів чергової відпустки за березень, квітень 2018 року за період з 23.03.2018 р. по 21.04.2018 р. згідно наказу № 88-к від 01.03.2018 р. з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку компенсації за три дні невикористаної відпустки з врахуванням змін в заробітній платі;

- здійснення перерахунку вихідної допомоги з врахуванням змін врахуванням змін в заробітній платі.

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо донарахування набавки за вислугу років у розмірі 20 % з 01.06.2016 р. по 31.03.2018 р, щодо донарахування премії, яка має систематичних характер з 01.07.2015 р. по 31.03.2018 р., премії до п`ятдесятиріччя позивача за квітень 2018 р., надбавки за складність та напругу праці в розмірі 25 % з 01.01.2017 р. по 31.05.2017 р., та надбавки за складність та напругу в праці за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р. вимоги щодо : здійснення перерахунку оплати днів чергової відпустки за квітень, травень 2015 року за період з 14.04.2015 р. по 17.05.2015 р. згідно наказу №74-к від 20.03.2015р. з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності за лютий 2016 року з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку оплати днів чергової відпустки за травень, червень 2016 року за період з 16.05.2016 р. по 15.06.2016 р. згідно наказу №103-к від 06.05.2016 р. з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДБ № 869679 (08-11.11.2016 р.) за листопад 2016 р. з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку оплати днів чергової відпустки за березень 2017 року за період з 15.03.2017 р. по 31.03.2017 р. згідно наказу № 66-к від 02.03.2017 р. з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДБ № 090514 (21-28.03.2017р..) за березень 2017 року з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку оплати днів відрядження за період з 03.04.2017 р. по 28.04.2017 р. з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку днів чергової відпустки за липень 2017 року за період з 12.07.2017 р. по 18.07.2017 р. згідно наказу № 326-к від 10.07.2017 р. з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку днів чергової відпустки за серпень 2017 року за період з 14.08.2017 р. по 19.08.2017 р. згідно наказу № 390-к від 11.08.2017 р. з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДК № 598913 (04-11.09.2017р.) за вересень 2017 року з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку оплати днів тимчасової непрацездатності за листом непрацездатності АДК № 244265 (13-15.12.2017 р.) за грудень 2017 р. з врахуванням змін в заробітній платі;- здійснення перерахунку днів чергової відпустки за березень, квітень 2018 р. за період з 23.03.2018 р. по 21.04.2018 р. згідно наказу № 88-к від 01.03.2018 р. з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку компенсації за три дні невикористаної відпустки з врахуванням змін в заробітній платі; - здійснення перерахунку вихідної допомоги з врахуванням змін врахуванням змін в заробітній платі також не підлягають задоволенню як похідні від зазначених вище вимог, у задоволенні яких було відмовлено.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з наступного дня після звільнення 22 квітня 2018 року по день ухвалення рішення судом, суд прийшов до такого.

Статтею 233 КЗпП України передбачені строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів: працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (частина перша); у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (частина друга).

Статтею 117 Кодексу встановлено обов`язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові у разі затримки розрахунку при звільненні його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний суд України 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 Справа № 1-5/2012 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу прийшов до висновку, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Позивач була звільнена 21.04.2018 р., повний розрахунок з нею був проведений відповідачем 18.04.2018 р. Навіть враховуючи те, що представник позивача неодноразово зверталась до відповідача з запитами на надання інформації, а пізніше з кредиторською вимогою і отримала на неї відповідь 04.09.2019 р., отже остання була обізнана про порушення її прав. Однак позов до суду в тому числі і з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, поданий нею 02.09.2021 р.

Тож будь-які поважні причини пропуску строку звернення відсутні.

Враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності та положення частини 4 статті 267 ЦК України, яка визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові, суд вважає що вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволенню не підлягає.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Щодо заявлених порушень процесуального законодавства, на які посилається заявник апеляційної скарги, а саме що головуючим суддею були порушені норми ЦПК України, оскільки в протоколі судового рішення зазначено, що вступна та резолютивна частини були оголошені 20.09.2023 року о 11:50, а з системи електронний суд вбачається, що в електронному вигляді рішення було підписано 21.09.2023 року в 11:16, а тому апелянт вважає, що саме 21.09.2021 року й є датою проголошення рішення по справі.

Описова частина рішення не відповідає вимогам ч.3 ст.265 ЦПК України.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.268 ЦПК України, рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч.8 ст.259 ЦПК України, усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.

Судові рішення в електронній формі викладаються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та підписується електронним підписом судді.

Таким чином, є поняття проголошення рішення, а є поняття оприлюднення рішення, які не правильно толкуються заявником апеляційної скарги.

З матеріалів справи (т.5 а.с.33-35) вбачається, що 20.09.2023 року в 10:28 головуюча суддя видалилась до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, а в 11:50 вийшла з нарадчої кімнати та до 11:57 проголошувала вступну та резолютивну частини рішення.

А на наступний день, тобто 21.09.2023 року, з метою оприлюднення проголошеного рішення, суддею це рішення було поміщено в Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та підписане електронним підписом судді, що у відповідності до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не є порушенням (допускається надсилання судового рішення для оприлюднення не пізніше наступного дня).

Колегія суддів апеляційного суду не знайшла підстав для ствердження про невідповідність оскаржує мого судового рішення вимогам ч.3 ст.265 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги, аналогічні доводам позовної заяви описані у рішенні суду, їм надана належна юридична оцінка, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої дії ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 05.06.2024 року.

Судді: