Справа № 464/1746/24 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/2042/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м.Львів

Справа № 464/1746/24

Провадження №22ц/811/2042/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова, ухвалене у м. Львові 30 травня 2024 року у складі судді Мироненко Л.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про стягнення компенсації втрати частини доходів,-

встановив:

Позивач звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України України у Львівській області про стягнення компенсації втрати частини доходів. В обґрунтування позову посилається на те, що вона належить до 1 категорії громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та перебуває на пенсійному обліку в Сихівському відділі обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови їй у перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсій з 1 січня по 2 серпня 2014 року у розмірах, встановлених статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути її заяву від 12 червня 2018 року про здійснення перерахунку та виплати державної і додаткової пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Зазначає, що на виконання рішення суду було проведено перерахунок пенсії та недоплачену суму пенсії було зараховано на її рахунок лише 16 березня 2021 року. Позивач вказує, що оскільки тривалий час пенсія не виплачувалась в повному обсязі, то на підставі положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», їй має бути нараховано та сплачено компенсацію втрати частини доходів за період з січня 2014 року по березень 2021 року в сумі 53 903,12 грн.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 53 903, 12 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Рішення суду оскаржує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. Зазначає, що на виконання рішення проведено перерахунок державної та додаткової пенсій з 1 січня по 2 серпня 2014 року у розмірах, встановлених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за вкзаний період. Доплату пенсії, нарахованої на виконання рішення суду за період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року в сумі 34 798,66 грн. виплачено у березні 2021 року. Вказує, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст.2 Закону №2050 компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Компенсації підлягають лише нараховані, але не виплачені грошові доходи, які не мають разового характеру.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4 і 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасник ліквідації наслідків аварії, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 та вкладкою до посвідчення громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом ІІІ групи, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (довідка МСЕК Серії ЛВА-1 № 195533 від 6 серпня 2004 року). З 1 червня 2010 року позивач отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До пенсії встановлено щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року (справа № 1340/4263/18) задоволено позов ОСОБА_1 . Ухвалено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсій з 1 січня по 2 серпня 2014 року у розмірах, встановлених статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 червня 2018 року про здійснення перерахунку та виплати державної і додаткової пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішення набрало законної сили.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі № 1340/4263/18 було повернуто скаржнику.

На виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області проведено перерахунок пенсії позивача та здійснено нарахування коштів за період з 1 січня 2014 по 2 серпня 2014 року в розмірі 34 798,66 грн., що підтверджується випискою по надходженням на карту, яка належить ОСОБА_1

23 листопада 2023 року позивач звернулася до відповідача з заявою, у якій просила здійснити обчислення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на суму доплати в розмірі 347 98,66 грн., яка була нарахована на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду.

Листом від 11 грудня 2023 року відповідач повідомив позивача про те, що зобов`язань щодо нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії рішенням суду на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції вказав про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми компенсації втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплат за період з січня 2014 року по березень 2021 року у розмірі 53 903,12 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з врахуванням наступного.

Частиною другою ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі належить розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону №1058-IV, статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 7 листопада 2012 року (справа №6-131цс12).

Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або яку отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Пенсія є щомісячною грошовою виплатою, тобто вона виплачується кожного місяця протягом строку, на який вона призначена; пенсія є тривалою виплатою.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Відповідно до пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Відтак, компенсації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру.

Відповідно до пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Така пенсія є щомісячною грошовою виплатою та не має разового характеру.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону №2050 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та що компенсації підлягають лише нараховані, але не виплачені грошові доходи, які не мають разового характеру, заборгованість по виплаті пенсії позивачу виникла у зв`язку з невірним нарахуванням пенсійного забезпечення, яке має виплачуватись щомісячно та не має разового характеру.

Тривале не нарахування пенсії позивачу в належному розмірі за період з січня 2014 року по березень 2021 року сталося з вини відповідача, зокрема, через призначення та виплату позивачеві заниженого розміру пенсії внаслідок порушення Закону, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на стягнення з відповідача компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

З наданим позивачем розрахунком компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з січня 2014 року по березень 2021 року, який не спростований, належить погодитися, оскільки такий розрахунок проведено вірно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи. Оскаржене рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судом вірно враховано правовий висновок, висловлений у подібних правовідносинах у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №569/18981/20).

Підстави для скасування оскарженого рішення не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2024 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк