Справа № 442/7364/20 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/1083/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Сетам», Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс консалтинг захід», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна на електронних торгах та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2020 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП «Сетам», Дрогобицького відділу ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому, змінивши на стадії підготовчого провадження предмет позову, просить: визнати недійсними договори купівлі-продажу нежитлових приміщень на електронних торгах, які відбулися 25.09.2020, а саме: згідно з протоколом №503612 проведення електронних торгів, лот №435575, предмет продажу - іпотека - нежитлове приміщення "літ. Г-1", загальною площею 336,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продано за ціною 375066 грн, переможець торгів ОСОБА_1 ; згідно з протоколом №503614 проведення електронних торгів, лот №435936 іпотека - нежитлове приміщення "літ. Е-1", загальною площею 258,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продано за ціною 399714 грн, переможець торгів ОСОБА_2 . Також просить скасувати реєстрацію речового права за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 212 та реєстрацію речового права за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 12; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірні нежитлові приміщення у його, ОСОБА_3 , користь.

В обґрунтування своїх вимог покликався на те, що на примусовому виконанні в Дрогобицькому МРВ ДВС перебував виконавчий лист №2-789/2010 від 23.10.2010, виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованості по кредитних договорах №0 від 12.04.2007 - 185251,22 грн, №0 від 13.09.2007 - 154045,28 грн, №0 від 13.09.2007 - 1694,96 грн, №0 від 10.07.2008 - 242941,28 грн, всього заборгованості 583933,07 грн та 1820 грн сплачених судових витрат. Виконавче провадження №62076939 відкрито згідно з постановою державного виконавця Федурко Н.В. від 15.15.2020. Цього ж числа державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, постановленої у справі №442/1635/17, якою замінено стягувача з ПАТ «Укрсиббанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Позика». 16.07.2020 боржником отримано письмове повідомлення Дрогобицького МРВ ДВС від 09.07.2020 щодо вартості арештованого майна станом на 06.07.2020, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 336,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ціна - 279900 грн; нежитлове приміщення загальною площею 258,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ціна - 214900 грн. Позивач, як сторона виконавчого провадження, оскаржив дії державного виконавця щодо неправомірної оцінки арештованого майна в судовому порядку, оскільки здійснена ФОП ОСОБА_4 оцінка є значно заниженою, не відповідає ринковій вартості, оцінювач взагалі не здійснював огляд вказаного майна, безпідставно вказав, що таке у незадовільному стані, при тому, що позивач на час оцінки використовував спірні приміщення для зберіганння матеріальних цінностей та для роботи деревообробних верстатів, орендованих у третіх осіб. Одразу після отримання повідомлення про оцінку майна, 17.07.2020 ОСОБА_3 звернувся до судового експерта ОСОБА_5 з заявою про проведення оціночно-будівельної експертизи вказаного арештованого майна на предмет визначення його дійсної вартості. 27.07.2020 він скерував до державної виконавчої служби листа про непогодження з висновком ФОП ОСОБА_4 та запропонував визначити вартість арештованого майна згідно з висновком судового експерта ОСОБА_5 . За результатами оціночно-будівельної експертизи №474/20 від 31.07.2020 ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 336,2 кв.м станом на 17.07.2020 становить 780320 грн з ПДВ, ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 258,1 кв.м на 17.07.2020 становить 599050 грн з ПДВ.

28.09.2020 відбулися електронні торги з продажу вказаного арештованого майна, однак, ОСОБА_3 про проведення торгів не був проінформований.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/4621/20 від 10.09.2020 частково задоволено скаргу ОСОБА_3 та визнано дії державного виконавця Дрогобицького МРВ ДВС Федурко Н.В. щодо визначення результатів вартості майна боржника неправомірними, зобов`язано державного виконавця усунути допущені порушення шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах нежитлових приміщень та в подальшому визначити результати вартості зазначеного майна у чіткій відповідності до вимог ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказану ухвалу оскаржив стягувач ТзОВ «Позика», 29.10.2020 боржник отримав ухвалу Львівського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження.

Починаючи з 10.09.2020 він 5 разів звертався до Дрогобицького МРВ ДВС з проханням зупинити виконавче провадження, відповідно електронні торги, до вступу в закону силу або до закінчення апеляційного розгляду у справі №442/4621/20, однак, торги не були зупинені і майно не було знято з електронних торгів. Згідно з протоколом №503612 проведення електронних торгів, лот №435575, предмет продажу - іпотека - нежитлове приміщення "літ. Г-1", загальною площею 336,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продано за ціною 375066 грн, переможець торгів ОСОБА_1 ; згідно з протоколом №503614 проведення електронних торгів, лот №435936 - іпотека - нежитлове приміщення "літ. Е-1", загальною площею 258,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продано за ціною 399714 грн, переможець торгів ОСОБА_2 .

Вважає, що державним виконавцем при здійсненні виконавчих дій по продажу арештованого іпотечного майна грубо та свідомо порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», майно на торги виставлено по заниженій ціні (у три рази нижчій ринкової вартості), при проведенні електронних торгів порушена процедура продажу майна, відповідно порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта позивача (боржника) можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково, як власника майна, на продаж цього майна по дійсній ринковій вартості, а не по заниженій ціні. У випадку здійснення реалізації арештованого майна по ціні, визначеній висновком будівельно-технічної експертизи, достатньо було продати одне з приміщень для погашення заборгованості по вказаному виконавчому провадженню. Крім того, реалізоване на торгах майно перебуває в іпотеці (договори іпотеки від 13.09.2007, нотаріально посвідчені). Відповідно, реалізація вказаного майна повинна була відбуватися з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку», однак, вказана процедура не була дотримана, що є однією з підстав, на переконання позивача, для визнання торгів недійсними.

Вказує, що позивач, як власник спірного майна, не був повідомлений письмово про дату, час, місце проведення електронних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу, ні ДВС, ні ДП «Сетам». Водночас, суди дали правову оцінку як звіту, складеному суб`єктом оцінювання, так і висновку, наданому боржником, у зв`язку з чим встановили, що висновок оцінювача складений з порушенням вимог пунктів 50, 51 Національного стандарту №1.

Внаслідок касаційного перегляду судових рішень, встановлено, що державним виконавцем не вчинено жодних дій з приводу відхилення незгоди ОСОБА_3 зі складеною суб`єктом оцінювання оцінкою арештованого майна, а тому суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обгрунтовано дійшов висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо визначення вартості майна.

Вважає, що вказана обставина має преюдиційне значення у даній справі і є однією з підстав визнання недійсними договорів купівлі-продажу арештованого майна, укладених внаслідок електронних торгів, з порушенням прав позивача, як власника нерухомого майна.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсними договори купівлі-продажу нежитлових приміщень на електронних торгах, які відбулися 25.09.2020, а саме: згідно з протоколом №503612 проведення електронних торгів, лот №435575, предмет продажу - іпотека - нежитлове приміщення "літ. Г-1", загальною площею 336,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продано за ціною 375066 грн, переможець торгів ОСОБА_1 ; згідно з протоколом №503614 проведення електронних торгів, лот №435936 іпотека нежитлове приміщення "літ. Е-1", загальною площею 258,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продано за ціною 399714 грн, переможець торгів ОСОБА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з Державного підприємства «Сетам» та Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір в розмірі 840,80 грн, а саме, по 420,40 грн з кожного.

08.04.2024 рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вважають оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказують, що суд помилково зосередив основну увагу на обставинах, які мали місце до часу проведення торгів та залишив без достатньої уваги обставини самих торгів. У даному контексті суд, всупереч п.3 ч.4 ст.265 ЦПК України, не навів у рішенні мотиви, чому відкинув істотні аргументи того, що відповідачі, які стали переможцями торгів: 1) не були учасниками виконавчого провадження №62076939; 2) не мали повноважень чи обов`язків щодо визначення та/чи перевірки ціни майна; 3) не були учасниками справи №442/4621/20, 4) приймали участь у торгах тільки на електронних ресурсах ДП Сетам, тому не могли знати і не знали про скаргу позивача з приводу ціни майна. Істотним є те, що у справі №442/4621/20 за остаточним рішенням суди не знайшли підстав для зупинення укладення договору купівлі-продажу майна на електронних торгах у розуміння ефективного способу захисту прав скаржника/позивача.

Зазначають, що істотним аргументом на стороні відповідачів-покупців є те, що у часі розгляду даної справи позивач прийняв (схвалив) ціну продажу майна, про що свідчать обставини, які встановлені в ухвалах Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2022 р. в іншій справі №442/839/21 (копію надав суду представник позивача) та від 17.05.2021 р. в іншій справі №442/5900/22 (копію надав суду представник ОСОБА_2 ), які досліджено судом.

Вказані справи розглянуто за заявою ОСОБА_3 з приводу того самого виконавчого провадження №62076939 з участю Дрогобицького МРВ ДСВ Західного МУ МЮ, стягувачів- AT Укрсиббанк, ФК Позика, але без участі відповідачів - покупців.?Так, у справі №442/5900/22 ОСОБА_3 просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню той же виконавчий лист №2-789/2010 від 23.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 у користь АКІБ УкрСиббанк боргу по кредитних договорах № 0 від 12.04.2007 року 185251,22 грн., № 0 від 13.09.2007 154045,28 грн., № 0 від 13.09.2007 1694,96 грн., № 0 від 10.07.2008 242941,28 грн., а всього 583933,07 грн. у зв`язку з повним виконанням рішення суду від 06.04.2010 р. у згаданій справі №2-789/10 за рахунок коштів, отриманих від реалізації на електронних торгах обох нежитлових приміщень, тобто тих, які є предметом оспорюваних договорів.

Як слідує з ухвали суду у цій справі №442/5900/22 від 02.11.2022 р., ОСОБА_3 обґрунтував заяву тим, що згаданим рішенням суду7 від 06.04.2010 р. у справі №2-789/10 з нього у користь банку стягнуто заборгованість за переліченими вище кредитними договорами на загальну суму 583933,07 грн; у згаданому виконавчому провадженні №62076939 відбулись торги, за результатами яких продано його майно за ціною 375066,00 грн. та 399714,00 грн, і покупці ОСОБА_2 і ОСОБА_6 сплатити за придбане майно повну суму, яка є достатньою для повного погашення його боргу перед банком. За результатами розгляду справи №442/5900/21 суд встановив, що у виконавчому провадженні №62076939 відбулось повне виконання судового рішення від 06.04.2010 р. у справі №2-789/10, а тому виконавчий лист №2-789/10 від 23.20.2020 р. визнано таким, що не підлягає виконанню. Такі самі обставини стягнення з ОСОБА_3 боргу за виконавчим листом №2-789/10 від 23.20.2020 р. встановлено ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 17.05.2021 р. у згаданій іншій справі №442/839/21, яку залишено без змін постановами апеляційного суду від 05.08.2022 р. і касаційного суду від 28.06.2023 р. Отже, ще 02.11.2022 р. внаслідок ухвали суду від 02.11.2022 р. у справі №442/5900/22 припинив дію виконавчий лист №2-789/10 від 23.20.2020 р. у виконавчому провадженні №62076939, з якого виник спір у нашій справі №442/7364.

Відтак, на час ухвалення судом оскаржуваного рішення від 11.03.2024 р. у даній справі не існувало правовідносин, з приводу яких виник спір. Суд відхилив ці аргументи відповідачів, мотивуючи тим, що у справі №442/5900/22 позивач звертався до суду з заявою про визнання виконавчого листа №2-789/10 від 23.20.2020 р. таким, що не підлягає виконанню, після торгів.

У цій частині, суд не зазначив, яке правове значення має час подання такої заяви, й не врахував, що правове значення має саме те, що цей виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню: а) з ініціативи позивача, б) завдяки сплати боргу позивача за рахунок коштів від продажу майна на торгах, в) з 02.11.2022 р. цей виконавчих лист припинив дію, г) внаслідок чого станом на 11.03.2024 р. не існувало спірних правовідносин.

Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

22.04.2024 рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що при проведенні електронних торгів 25.09.2020 року з реалізації спірного нерухомого майна мало місце порушення вимог Порядку N?2831/5 та інших норм законодавства, що регулюють порядок проведення електронних торгів, а відтак, мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

Зазначає, що спірне майно було предметом іпотеки і підлягало реалізації на торгах з урахування вимог Закону України «Про іпотеку», про що вказано позивачем у первісному позові. ДВС та ДП «Сетам», як продавці спірного майна, провели реалізацію іпотечного майна з порушенням процедури, визначеної Законом.

Отже, вирішуючи питання про дотримання при проведенні торгів положень частини п?ятої статті 43 Закону України «Про іпотеку», суд має встановити чи було письмово повідомлено, зокрема боржника про дату, час, місце проведення електронних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

Він (позивач) як власник спірного майна та боржник у виконавчому провадженні не був повідомлений письмово про дату, час, місце проведення електронних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу; як власник майна заперечував занижену оцінку майна, по якій майно було виставлено на реалізацію. Тому вважає, що мало місце порушення його права, як власника спірного майна та іпотекодавця, оскільки майно виставлено на торги і продано по заниженій ціні з грубим порушенням встановленої Законом «Про іпотеку» та Порядком реалізації арештованого майна (розділ ІІ, І, VII).

Відповідно до ст.46 Закону України «Про іпотеку» переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу перераховує кошти за придбане на торгах майно на зазначений у протоколі банківський рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Якщо покупець не внесе всієї належної до сплати суми в десятиденний строк, гарантійний внесок йому не повертається, а наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів За його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися. Гарантійний внесок не повертається також учаснику торгів, який став переможцем торгів, але відмовився підписати протокол.

Розрахунок за спірне нерухоме майно відбувся 05.11.2020 року. Фактично відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не набули прав покупця майна, що продавалося на електронних торгах 25.09.2020 року. Вони були проінформовані про наявність спору між ДВС та боржником щодо оцінки майна, тому відповідно і сплатили за придбане майно більше ніж через місяць з дня проведення електронних торгів.

Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 11 березня 2024 року в частині відмови у позовних вимогах щодо витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 нежитлового приміщення літ. Г-1, загальною площею 336,2 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об?єкта нерухомого майна 212 у користь ОСОБА_3 ; витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 нежитлового приміщення літ. Е-1, загальною площею 238,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об?єкта нерухомого майна 212 у користь ОСОБА_3 в цій частині ухвали нове рішення про задоволення цих позовних вимог, в решті - рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та представник Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Матіїшин А.Я. скарги підтримали, просили скарги задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 просили відмовити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 скаргу підтримала, просила скаргу задоволити. У задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просила відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України №1404-VIII «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статей 48, 56, 57, 61 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша статті 61 Закону № 1404-VIII в ред., чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення протоколу проведення електронних торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний протокол є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах.

Отож, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, - державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є їхній переможець. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець - переможець торгів (постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 910/856/17, від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц).

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що реалізація майна, зокрема майнових прав, на прилюдних торгах полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів. Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів особливості, проведення таких торгів є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгах і визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.17-6.18) та від 7 липня 2020 року у справі №438/610/14-ц (пункти 38-39), від 6 липня 2022 року справі № 914/2618/16(пункт 32), від 28 вересня 2022 року у справі №483/448/20(пункт 9.66)).

Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

Оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту (постанова ВП ВС від 04.07.2023 у справі №233/4365/18).

Встановлено, що постановою державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Федурко Н.В. від 15.05.2020 відкрито виконавче провадження (ВП №62076939) з виконання виконавчого листа №2-789/2010, виданого 23.10.2010 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» заборгованості по кредитних договорах №0 від 12.04.2007 185251,22 грн, №0 від 13.09.2007 154045,28 грн, №0 від 13.09.2007 - 1694,96 грн, №0 від 10.07.2008 242941,28 грн, всього стягнути заборгованість в сумі 583933,07 грн та 1820 грн сплачених судових витрат.

25.09.2020 відбулися електронні торги з реалізації належних ОСОБА_3 нежитлових приміщень. Як вбачається з протоколу №503612 проведення електронних торгів, лот №435575, найменування та місцезнаходження майна: іпотека - нежитлове приміщення "літ. Г-1", загальною площею 336,2 кв.м; АДРЕСА_1 ; стартова ціна: 279900,00 грн; ціна продажу: 375066,00 грн; переможець торгів: ОСОБА_1 . Згідно з протоколом №503614 проведення електронних торгів, лот №435936, найменування та місцезнаходження майна: іпотека нежитлове приміщення "літ. Е-1", загальною площею 258,1 кв.м; АДРЕСА_1 ; стартова ціна: 214900,00 грн; ціна продажу: 399714,00 грн; переможець торгів: ОСОБА_2 .

16.07.2020 ОСОБА_3 отримав повідомлення Дрогобицького МРВ ДВС про вартість арештованого майна (двох нежитлових приміщень), внаслідок чого оскаржив дії державного виконавця щодо неправомірної оцінки вказаного майна в судовому порядку. Водночас, позивач звернувся до судового експерта з заявою про проведення оціночно-будівельної експертизи з визначення ринкової вартості майна.

Як наслідок, 31.07.2020 судовим експертом Ляш І.І. складено висновок №474/20, згідно з яким ринкова вартість нежитлової будівлі складу літ «Г-1», площею 336,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 17.07.2020 становить 780320 грн з ПДВ; ринкова вартість нежитлової будівлі гаражу літ. «Е-1», площею 258,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 17.07.2020 становить 599050 грн з ПДВ (т.1 а.с.10 11).

Судовим експертом ОСОБА_5 при визначенні вартості арештованого майна, згідно наданого висновку №474/20 від 31.07.2020, було застосовано, зокрема, метод порівняння, співставлення результатів з даними технічних паспортів та фіксації, який також передбачений чинним законодавством України, а тому суд, з урахуванням доводів обох сторін, дійшов висновку, що вимогами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» чітко встановлено наявність взаємної згоди сторін виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів щодо визначення результатів вартості майна у випадку відсутності такої згоди, що призвело до необхідності ОСОБА_3 звернутись до суду з даною скаргою. При цьому, суд звернув увагу державного виконавця не те, що відповідно до позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 26 березня 2020 року у справі №520/1745/18-ц, проведення оцінки без безпосереднього огляду будинку та земельної ділянки не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, які суттєво впливають на достовірність оцінки, що в свою чергу може призвести до реалізації майна за ціною нижчою, ніж реальна ринкова вартість. У даному ж випадку, ФОП ОСОБА_4 оцінка арештованого майна проводилась лише на підставі порівняльного підходу, який ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування, без безпосереднього огляду арештованих нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 . Вказане, на думку суду, хоч і не є підставою для скасування такого висновку, проте, може суттєво впливати на результат оцінки, що в свою чергу може привести до реалізації майна за ціною, нижчою, ніж реальна ринкова (різниця в ціні згідно висновку судового експерта ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 по нежитловій будівлі складу літ «Г» площею 336,2кв.м. складає 500420 грн., а по нежитловій будівлі гаражу літ «Е-1» площею 258,1 кв.м. складає 384150 грн.), чим будуть порушені права ОСОБА_3 як боржника, а тому наявні підстави для визнання незаконними дій державного виконавця щодо проведення оцінки нерухомого майна.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.09.2020 у справі №442/4621/20, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково та ухвалено: визнати дії державного виконавця Дрогобицького МРВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Федурко Н.В. щодо визначення результатів вартості майна боржника ОСОБА_3 неправомірними; зобов`язати державного виконавця Дрогобицького МРВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Федурко Н.В. усунути порушення шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах нежитлового приміщення літ. Г-1, загальною площею 336,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлового приміщення, літ.Е-1, загальною площею 258,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому визначити результати вартості зазначеного майна у чіткій відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Львівського апеляційного суду від 25.05.2021 у справі №442/4621/20 ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року в частині часткового задоволення скарги ОСОБА_3 про зобов`язання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федурко Н.В. усунути порушення шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах нежитлового приміщення літ. Г-1, загальною площею 336,2 кв.м, та нежитлового приміщення, літ. Е-1, загальною площею 258,1 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ,та в подальшому визначити результати вартості зазначеного майна у чіткій відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», скасовано; у решті ухвалу суду залишено без змін.

Апеляційний суд у зазначеній постанові зокрема вказав, що за висновками суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 вартість нежитлового приміщення, загальною площею 336,2 кв.м, 279900 грн, а нежитлового приміщення, загальною площею 258,1 кв.м., 214900 грн. При оцінці вказаного нерухомого майна використано порівняльний методичний підхід.

Як випливає зі змісту висновку про вартість майна, ФОП ОСОБА_4 особисто не оглядав внутрішні приміщення об`єкта оцінки і зауважень щодо допуску його до об`єкта з метою проведення вказаного дослідження не висловлював, відтак, оцінка виконувалась лише по наданих документах, що підтверджується й матеріалами виконавчого провадження, в яких є лише експлікація внутрішніх площ та поверховий план будівель, а тому дослідження було проведено не в повному обсязі.

Отже, як встановив Львівський апеляційний суд, висновок оцінювача складений з порушенням вимог п.п. 50, 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

На підставі цього, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, встановивши, що суб`єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об`єкту оцінки (що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна), дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання незаконними дій державного виконавця щодо визначення оцінки арештованого майна.

Разом з тим, апеляційний суд вказав, що в іншій частині задоволених вимог щодо зобов`язання державного виконавця ОСОБА_9 усунути порушення шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах нежитлових приміщень та в подальшому визначити результати вартості зазначеного майна у чіткій відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки заявник таких вимог у даній справі не заявляв. При цьому, суд зобов`язав державного виконавця вчинити дії у спосіб (шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах арештованого майна), який не передбачений ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5. А тому у вказаній частині ухвала суду від 10.09.2020 підлягала скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , районний суд виходив з того, що проведення електронних торгів (реалізація описаного й арештованого майна ОСОБА_3 ), які відбулися 25.09.2020 за ціною продажу, визначеною суб`єктом оцінювання - ФОП ОСОБА_4 , що є суттєво нижчою від ринкової вартості, призвело до порушення прав позивача (завдання суттєвих збитків) у вигляді передачі його майна на реалізацію за ціною, суттєво нижчою від ринкової вартості.

Описане та арештоване майно боржника ОСОБА_3 реалізоване на електронних торгах Державним підприємством «Сетам» 25.09.2020, про що складено протокол електронних торгів, який сформовано 29.10.2020.

При цьому, з оголошень на сайті setam.net.ua (скрін екрану) вбачається, що торги зупинялися, зокрема 19.10.2020 на підставі постанови про відкладення проведення виконавчих дій Дрогобицького МРВ ДВС від 15.10.2020 - ВП62076939.

Однак, всупереч вимогам Розділу Х Порядку реалізації арештованого майна (в ред., чинній на час проведення оскаржуваних торгів), 25.09.2020 електронні торги не були зупинені, що підтверджується протоколами проведення електронних торгів, згідно з якими дата та час їх завершення: 25.09.2020 - 18.33 та 25.09.2020 - 18.44.

Отже, оскаржувані торги зупинялися (після 25.09.2020), позаяк державним виконавцем виносились постанови про відкладення провадження виконавчих дій у зв`язку з оскарженням боржником дій державного виконавця щодо визначення вартості арештованого майна. Проте, як було встановлено судом у справі №442/4621/20, державний виконавець не вжив заходів щодо визначення результатів вартості майна за вказаних вище обставин (за відсутності згоди боржника), та Дрогобицьким МРВ ДВС видано акт про проведення електронних торгів, про що зазначено у постанові державного виконавця від 18.11.2020 про зняття арешту з майна. Згодом, 15.12.2020 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача).

Тобто, колегія суддів вважає доведеним факт порушення при проведенні електронних торгів з реалізації предмета іпотеки - нежитлового приміщення літ. Г-1, загальною площею 336,2 кв.м, та нежитлового приміщення, літ. Е-1, загальною площею 258,1 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 Правил проведення електронних торгів, що вплинуло на їх результати, та відповідно, порушення прав позивача внаслідок проведення оскаржуваних торгів.

Зважаючи на те, що до порушення прав позивача призвела реалізація його майна (нежитлових приміщень) за заниженою ціною, що є істотною умовою договорів купівлі-продажу, які в свою чергу вчинені без додержання вимог закону, такі правочини підставно визнані судом недійсними.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що позовні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння в користь ОСОБА_3 спірних нежитлових приміщень є необґрунтованими, оскільки якщо майно було відчужене за недійсним договором, визнання судом недійсним договору купівлі-продажу фактично є скасуванням документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію права, у розумінні ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вказаним положенням встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, відповідні права припиняються.

Враховуючи, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарг та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра