ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4470/24 Справа № 210/5340/21 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н.А. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів Агєєва О.В., Бондар Я.М.

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/5340/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал Кривий Ріг», ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, завданої недостовірною публікацією,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дашко Андрій Анатолійович,

на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал Кривий Ріг», ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, завданої недостовірною публікацією.

Позов обґрунтований тим, що о 09 год. 54 хв. 12 лютого 2021 року на інформаційному ресурсі Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» https://one.k.ua/, де власником веб-сайту https://one.kr.ua/ є реєстрант доменного імені one.kr.ua - ОСОБА_2 , за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 була поширена публікація під заголовком: мовою оригіналу «Понесёт ли заслуженное наказание директор школы №115 С. Плотников, подозреваемый в распространении порнографии со своими несовершеннолетними учениками?» наступного змісту мовою оригіналу: «B августе 2020 года Днепропетровское управление по борьбе с преступлениями, связанными с торговлей людьми, начало заниматься соответствующим делом. Обвиняемым является директор криворожской школы №115 ОСОБА_3 . Открыто производство пo части 1 статьи 301 «Распространение порнографических материалов». Наказание такое преступление может быть от штрафа, ареста на срок до шести месяцев, вплоть до ограничения свободы на срок до трёх лет.

Директор школы обвиняется в распространении порнографических материалов с участием учениц его же учебного учреждения. Согласно материалам дела, соответствующие медиафайлы он распространял в социальных сетях и криворожских группах, делился в личных сообщениях с друзьями. Родители учеников школы надеются на справедливый суд.

Полиция во время обыска в квартире у подозреваемого обнаружила в компьютерной технике директора более 200 материалов порнографического характера, несмотря на все попытки обвиняемого доказать противоположное.

Ближайшие слушания по резонансному делу, которое всколыхнуло не только родителей несовершеннолетних, учащихся в школе № НОМЕР_1 , но и всю общественность района, назначены уже на 12 февраля и должны пройти в Ингулецком районном суде.

Из неофициальных источников также стало известно, что защита обвиняемого предприняла попытки «потерять» видео обыска, чтобы «развалить» дело, однако полиция предоставила копию видеоматериала и направила в суд.

Свидетель по делу Руслан Шамрин сообщил: «Для меня эта ситуация вообще ужасная и неприемлема! Директор - человек, который управляет детьми, управляет коллективом, управляет школой, 18 мая 2020 года присылает мне порнофотографии своей ученицы. В письме, которое было ниже под этими фотографиями, он описывает, что это ученица его школы. И эта ситуация - мне даже сложно её прокомментировать.... Поэтому это единственный правильный был путь это в судебном заседании решить вопрос, кто распространял эти порнофотографии. Ну и, конечно же, привлечь этого человека к ответственности.

Сейчас я вижу, что мнения некоторых родителей разделились. Я могу сказать за себя, я родитель, у меня двое детей - я бы никогда не поддерживал директора, который отправил порнофотографии ученицы. Зная, что это ученица его школы. Он, зная это, отправил. Как можно такого человека поддержать? А сейчас, субъективно мое мнение по этому поводу - человек пытается всячески создать из себя жертву, вмешивает родителей, он призывает громаду... пусть ответит за свой поступок! Придёт в суд!».

ОСОБА_4 , отчим одной из учениц школы, директором которой является обвиняемый ОСОБА_3 , рассказал: «Мой ребёнок учится в этой школе второй год. Я считаю, что если у директора есть какие-то доказательства своей невиновности, то он должен обращаться в соответствующие органы. А так как он привлекает общественность к решению своих личных каких-то вопросов. Если человек невиновный - это доказывается это в суде. По поводу того, что он привлекал родителей, чтобы решить какие-то свои личные вопросы, мне кажется, это неправильно. Может это будет производить какое-то давление на судью - не знаю. На счёт того, виноват или не виноват - пусть решит суд».

Такая скандальная ситуация возмутила общественность города. Возмущённый горожанин ОСОБА_5 более категоричен в оценках: «Я считаю, что такие люди недостойны... Их надо ограждать от общества, чтоб они не занимали такие должности и не общались с детьми. Потому что за такое надо людей наказывать. Я надеюсь, что суд вынесет справедливое решение в этом вопросе. И виновный будет наказан. Если виновен - он должен за это ответить и сесть в тюрьму. Чтоб не было повадно другим, и чтоб это научило других. Чтоб люди понимали, что за это есть наказание!».

Позивач зауважує на тому, що в даній публікації міститься недостовірна інформація про те, що згідно матеріалів кримінальної справи позивач розповсюджував порнографічні медіафайли за участю учениць закладу в соціальних мережах, криворізьких групах, ділився ними з друзями в особистих повідомленнях; поліція під час обшуку в квартирі позивача виявила в його комп?ютерній техніці більше 200 матеріалів порнографічного характеру, не дивлячись на всі спроби обвинувачуваного довести протилежне; захист обвинувачуваного вжила заходи, щоб «загубити» відео обшуків, але поліція надала копію відеоматеріалів та направила в суд.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» та реєстрант доменного імені one.kr.ua - ОСОБА_2 не є учасниками досудового розслідування за 04 чевня 2020 року № 0000053, тому вони не мають жодних законних підстав стверджувати, що позивач «згідно матеріалів кримінальної справи» розповсюджував порнографічні медіафайли за участю учениць мого закладу в соціальних мережах, криворізьких групах, ділився ними з друзями в особистих повідомленнях.

05 серпня 2020 року старшим слідчим слідчого відділу Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Тарасовим Владиславом Руслановичем, розглянувши матеріали досудового розслідування за №0000053 від 04 червня 2020 року, на підставі слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року в період з 09 год. 39 хв. по 10 год. 10 хв. був проведений обшук в квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Відеозапис обшуку вівся працівниками поліції на відеокамеру, модель якої зазначена в протоколі обшуку. Жодних спроб «загубити» відео, щоб «розвалити» справу ні позивач, ні його захист не вживали. Всі законні вимоги працівників поліції позивачем та його захисниками було виконано добровільно в повному обсязі. Зауваження та заяви по факту обшуку не надавались.

У ході даного обшуку були виявлені виключно: мобільний телефон, комп?ютерний системний блок, два ноутбуки, які було вилучено слідчим. В рамках даного обшуку в квартирі поліцією не було виявлено в комп?ютерній техніці позивача більше 200 матеріалів порнографічного характеру. Даний факт підтверджується копією протоколу обшуку від 05 серпня 2020 року в якому чітко зазначено перелік виявленої, вилученої оргтехніки та зафіксовано факт їх добровільної видачі.

05 серпня 2020 року старшим слідчим слідчого відділу Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Тарасовим Владиславом Руслановичем, розглянувши матеріали досудового розслідування за №0000053 від 04 червня 2020 року, на підставі слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року в період з 11 год. 43 хв. по 12 год. 07 хв. був проведений обшук в квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Відеозапис обшуку вівся працівниками поліції на відеокамеру, модель якої зазначена в протоколі обшуку. Жодних спроб «загубити» відео, щоб «розвалити» справу ні позивач, ні його захист не вживали. Всі законні вимоги працівників поліції позивачем та його захисниками було виконано добровільно в повному обсязі. Зауваження та заяви по факту обшуку не надавались.

У ході даного обшуку були виявлені виключно: жорсткий диск та два комп?ютерні системні блоки, які було вилучено слідчим. В рамках даного обшуку в квартирі поліцією не було виявлено в комп?ютерній техніці позивача більше 200 матеріалів порнографічного характеру.

Відповідно висновку судового експерта від 02 жовтня 2020 року № 5-174 на вилучених жорстких магнітних дисках у полімерному корпусі сірого та чорного кольорів з написами: «Transcend», «StoreJet250GB » програмного забезпечення іменованого як: «Facebook», «Telegram», «Facebook Messenger», «Viber», «Instagram» - не виявлено. Файли, що мають ознаки порнографії/дитячої порнографії не виявлені.

Відповідно висновку судового експерта від 24 вересня 2020 року № 5-175 на вилученому в позивача мобільному телефоні «HUAWEI» наявне програмне забезпечення, іменоване як: «Facebook», «Telegram», «Facebook Messenger», «Viber», «Instagram». Надати історію переписки між користувачами наявного програмного забезпечення, іменованого як: «Facebook», «Telegram», «Facebook Messenger», «Viber», «Instagram» не надалось можливим, оскільки за допомогою програмного забезпечення, наявного у розпорядженні експерта її не виявлено. Файли, що мають ознаки порнографії/дитячої порнографії не виявлені.

Відповідно висновку судового експерта від 17 вересня 2020 року № 5-176 на жорстких дисках наданих портативних комп?ютерів: «LENOVO» та «асег» програмного забезпечення, іменованого як: «Facebook», «Telegram», «Facebook Messenger», «Viber», «Instagram» - не виявлено. Файли, що мають ознаки порнографії/дитячої порнографії не виявлені.

Відповідно висновку судового експерта від 23 вересня 2020 року № 5-177 серед інформаційного наповнення твердотільного накопичувача, наданого системного блока персонального комп`ютера «LOGIC POWER EXPERTIC» програмного забезпечення, іменованого як: «Facebook», «Telegram», «Facebook Messenger», «Viber», «Instagram» - не виявлено. Файли, що мають ознаки порнографії/дитячої порнографії не виявлені.

Відповідно висновку судового експерта від 25 вересня 2020 року № 5-178 серед інформаційного наповнення накопичувача на жорстких магнітних дисках, наданого на експертизу системного блока персонального комп?ютера у корпусі чорного кольору з полімерними вставками сірого кольору з биркою зеленого кольору з написами: «AC230V 50hz4A» програмного забезпечення, іменованого як: «Facebook», «Telegram». «Facebook Messenger». «Viber», «Instagram» - не виявлено. Файли, що мають ознаки порнографії/дитячої порнографії не виявлені.

Відповідно висновку судового експерта від 25 вересня 2020 року № 5-179 серед інформаційного наповнення накопичувача на жорстких магнітних дисках з наданого системного блока персонального комп`ютера з написом: «LOGIC POWER» та биркою з написом «101460067», програмного забезпечення, іменованого як: «Facebook», «Telegram», «Facebook Messenger», «Viber», «Instagram» - не виявлено. Файли, що мають ознаки порнографії/дитячої порнографії не виявлені.

Дані висновки судових експертів документально підтверджують, що на комп?ютерній техніці та мобільному телефоні позивача були відсутні файли порнографічного характеру та спростовують доводи публікації, що позивач здійснював розповсюдження матеріалів порнографічного характеру з ученицями школи в соціальних мережах, криворізьких групах, особистих повідомленнях з друзями.

Відсутність графічних файлів порнографічного характеру на комп?ютерній техніці та мобільному телефоні позивача підтверджується аудіозаписом допиту судового експерта в рамках судового засідання по справі № 213/245/21 по кримінальному провадженню, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 червня 2020 року за №0000053 за обвинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України (аудіо файл «0713» з 6 хв. 50 сек. по 8 хв. 00 сек. на архівній копії диску з аудіозаписами судового засідання).

Тому, у позивача є всі підстави вважати публікацію під заголовком, мовою оригіналу: «Понесёт ли заслуженное наказание директор школы № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , подозреваемый в распространении порнографии со своими несовершеннолетними учениками?», що була розміщена о 09 год. 54 хв. 12 лютого 2021 року на інформаційному ресурсі Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» https://one.kr.ua/, де власником веб-сайту https://one.kr.ua/ є реєстрант доменного імені one.kr.ua - ОСОБА_2 , за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , недостовірною; негативною; принижуючою честь та гідність позивача; такою, що ганьбить його ділову репутацію; негативно змальовує особу та підлягає спростуванню.

Також позивач зауважує на тому, що він являється громадянином України та членом територіальної громади міста Кривого Рогу.

З 21 липня 2018 року перебуває у шлюбі від якого має двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до наказу Департаменту освіти і науки Виконкому Криворізької міської ради від 28 листопада 2019 року № 217-к призначений на посаду директора Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 115 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, як такого, що пройшов за конкурсом, за строковим трудовим договором з 02 грудня 2019 року по 02 грудня 2025 року, де й працює по теперішній час.

Відповідно положень посадової інструкції позивач постійно взаємодіє з: органами громадського самоврядування навчального закладу, профспілковою організацією, опікунською радою школи, педагогічною радою школи та органами місцевого самоврядування.

В службовій характеристиці позивача, що була складена та видана директором Департаменту освіти і науки Виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_7 зазначено наступне: « ОСОБА_1 розпочав свою трудову діяльність у 2004 році.

Працював вчителем, завідувачем лабораторії, старшим викладачем. В період з 2012 року по 2019 рік перебував на посаді директора КЗШ № 115. Після закінчення контракту взяв участь у конкурсному відборі на заміщення вакантної посади директора КЗШ № 115, за результатами якого в листопаді 2019 року був призначений вдруге директором школи. Як директор у 2016 році атестувався на відповідність займаній посаді. За період керівництва ОСОБА_1 кількість класів та учнів зросла, підвищилась середня наповнюваність класів. Наукових праць, звань немає.

В своїй роботі ОСОБА_8 приділяє увагу питанням створення умов для зростання рівня педагогічної майстерності педагогів, оволодіння технологіями педагогічного моніторингу, формуванню інформаційної культури учнів та педагогічних працівників, забезпеченню їх інформаційних потреб. Заклад неодноразово брав участь у міжнародних виставках «Сучасні заклади освіти». Вчителі школи активні учасники різних професійних конкурсів. В 2020 році вони зайняли III місце у фестивалі педагогічних інновацій освітян Дніпропетровщини «EDU_FEST Dnipro-2020».

Як вчитель, викладає інформатику та має вищу кваліфікаційну категорію. Його розробка «Автоматизована система складання меню-розкладки організації документообігу шкільної їдальні» успішно використовується в школі. У 2013, 2014, 2017 роках ОСОБА_9 були переможцями та призерами конкурсів науково-дослідницьких робіт МАН України, конкурсу комп?ютерної графіки та анімації «Аніграфьонок».

В 2019 році заклад став переможцем конкурсу проектів місцевого розвитку «Громадський бюджет 2019» зі створення на подвір?ї школи арт-простору «Безпечне довкілля [.]».

Позивач наполягає на тому, що, враховуючи вищевикладене, в нього є всі підстави вважати себе добропорядним громадянином, сім?янином, який має на утриманні двох малолітніх дітей, та посадовою особою, яка належним чином виконує свої посадові обов?язки.

На підставі наведеного вище позивач просив суд визнати недостовірною і такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію поширену ТзОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» та ОСОБА_2 на інформаційному ресур ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 у публікації під заголовком, мовою оригіналу: «Понесёт ли заслуженное наказание директор школы № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , подозреваемый в распространении порнографии со своими несовершеннолетними учениками?», а саме наступний її текст, мовою оригіналу:

«Согласно материалам дела, соответствующие медиафайлы он распространял в социальных сетях и криворожских группах, делился в личных сообщениях с друзьями.

Полиция во время обыска в квартире у подозреваемого обнаружила в компьютерной технике директора более 200 материалов порнографического характера, несмотря на все попытки обвиняемого доказать противоположное.

Из неофициальных источников также стало известно, что защита обвиняемого предприняла попытки «потерять» видео обыска, чтобы «развалить» дело, однако полиция предоставила копию видеоматериала и направила в суд».

Зобов?язати ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» та ОСОБА_2 в строк, не пізніше місяця з дати набрання законної сили судового рішення у цій справі, спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію шляхом розміщення за власний рахунок у мережі Інтернет, на веб-сайті https://one.kr.ua/ вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком, мовою оригіналу: «Публікація «Понесёт ли заслуженное наказание директор школы № 115 С. Плотников, подозреваемый распространении порнографии сo своими несовершеннолетними учениками?» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 визнана судом недостовірною та спростована».

Стягнути солідарно з ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої недостовірною публікацією на інформаційному ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 під заголовком, мовою оригіналу: «Понесёт ли заслуженное наказание директор школы № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , подозреваемый в распространении порнографии со своими несовершеннолетними учениками?».

Стягнути в рівних частинах з ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» та ОСОБА_2 на його користь витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції, під час розгляду даної справи, були порушені такі основи цивільного судочинства, як верховенство права, повага до честі, гідності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом, гласність і відкритість судового процесу, оскільки позивача та його представника було усунуто від участі у розгляді даної справи.

При вирішення даного спору судом першої інстанції не було враховано, що послідовний, системний характер згадування ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» про причетність позивача до розповсюдження порнографічних медіафайлів свідчить про те, що ці згадування являються твердженням.

ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг», відповідно до вимог ч.2 ст. 302 ЦК України, не виконало свого обов`язку переконатися у достовірності поширеної інформації стосовно позивача, тому висновок суду першої інстанції про те, що поширена відповідачами стосовно позивача інформація є критичною оцінкою фактів журналістом, є необґрунтованим.

Апелянт зауважує на тому, що розповсюджена відповідачами інформація містить твердження причетності позивача до розповсюдження порнографічних медіафайлів з участю учениць свого закладу, виявлення в комп`ютерній техніці позивача більше 200 матеріалів порнографічного характеру, намагань «розвалити справу» та «загубити» відео обшуку, констатацію факту, мовою оригіналу «заслуженого наказания». Також текст публікації містить твердження, висловлені ТзОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» про скоєння позивачем, як директором Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 115 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, ряду злочинів.

Такі твердження безумовно принижують ділову репутацію позивача, порушують принцип презумпції невинуватості, чим створюють негативне уявлення про позивача а отже порушують його немайнові права.

Апелянт вважає недостовірним висновок суду першої інстанції про те, що матеріали справи дійсно містять інформацію про поширення позивачем відповідних медіа файлів в соціальних мережах, що в свою чергу свідчить про достовірність інформації, викладеної в оскаржуваній статті, оскільки такий висновок не відповідає межам допустимої критики, не може бути засобом захисту фундаментальних конституційно-конвенційних прав.

Також апелянт наголошує на тому, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року було скасовано вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2023 року стосовно позивача та останнього звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, тому у суду першої інстанції відсутні підстави вважати, що позивач є винним у вчиненні будь-яких злочинів.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Відповідно ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 274 ЦПК України, розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно ч. 4 ст. 19 ЦПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Слід зазначити, представником позивача було подано до суду клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. (а.с.103-104)

Враховуючи приписи ст. 19, 274 ЦПК України, беручи до уваги предмет спору, категорію справи та її складність, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, можливий обсяг і характер доказів у справі, з метою забезпечення принципів змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності у цивільному судочинстві, колегія суддів вважає, що зазначену справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

Звернувшись до суду з вказаним позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на порушення відповідачами його немайнових прав, честі, гідності та ділової репутації.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх необґрунтованість, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов їх у порушення норм процесуального права, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки представник позивача 12 жовтня 2021 року звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, що відповідно статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Беручи до уваги приведені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України Про інформацію, реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством (стаття 201 ЦК України).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві (стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Отже, позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При цьому, кожна з вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні даного спору про стягнення моральної шкоди слід встановити: факт заподіяння позивачу шкоди; протиправність діяння відповідача (відповідачів); наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (відповідачів).

При цьому кожна з вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно наказу Департаменту освіти і науки Виконкому Криворізької міської ради від 28 листопада 2019 року № 217-к призначений на посаду директора Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 115 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, як такого, що пройшов за конкурсом, за строковим трудовим договором з 02 грудня 2019 року по 02 грудня 2025 року (а.с.23).

Крім того, позивач є обраним депутатом до Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, що підтверджується опублікованою на офіційному веб-сайті Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради інформацією.

О 09 год. 54 хв. 12 лютого 2021 року на інформаційному ресурсі Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» https://one.k.ua/, де власником веб-сайту https://one.kr.ua/ є реєстрант доменного імені one.kr.ua - ОСОБА_2 , за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 була поширена публікація під заголовком та мовою оригіналу: «Понесёт ли заслуженное наказание директор школы №115 С. Плотников, подозреваемый в распространении порнографии со своими несовершеннолетними учениками?» наступного змісту та мовою оригіналу: «B августе 2020 года Днепропетровское управление по борьбе с преступлениями, связанными с торговлей людьми, начало заниматься соответствующим делом. Обвиняемым является директор криворожской школы №115 ОСОБА_3 . Открыто производство пo части 1 статьи 301 «Распространение порнографических материалов». Наказание такое преступление может быть от штрафа, ареста на срок до шести месяцев, вплоть до ограничения свободы на срок до трёх лет.

Директор школы обвиняется в распространении порнографических материалов с участием учениц его же учебного учреждения. Согласно материалам дела, соответствующие медиафайлы он распространял в социальных сетях и криворожских группах, делился в личных сообщениях с друзьями. Родители учеников школы надеются на справедливый суд.

Полиция во время обыска в квартире у подозреваемого обнаружила в компьютерной технике директора более 200 материалов порнографического характера, несмотря на все попытки обвиняемого доказать противоположное.

Ближайшие слушания по резонансному делу, которое всколыхнуло не только родителей несовершеннолетних, учащихся в школе № НОМЕР_1 , но и всю общественность района, назначены уже на 12 февраля и должны пройти в Ингулецком районном суде.

Из неофициальных источников также стало известно, что защита обвиняемого предприняла попытки «потерять» видео обыска, чтобы «развалить» дело, однако полиция предоставила копию видеоматериала и направила в суд.

Свидетель по делу Руслан Шамрин сообщил: «Для меня эта ситуация вообще ужасная и неприемлема! Директор - человек, который управляет детьми, управляет коллективом, управляет школой, 18 мая 2020 года присылает мне порнофотографии своей ученицы. В письме, которое было ниже под этими фотографиями, он описывает, что это ученица его школы. И эта ситуация - мне даже сложно её прокомментировать.... Поэтому это единственный правильный был путь это в судебном заседании решить вопрос, кто распространял эти порнофотографии. Ну и, конечно же, привлечь этого человека к ответственности.

Сейчас я вижу, что мнения некоторых родителей разделились. Я могу сказать за себя, я родитель, у меня двое детей - я бы никогда не поддерживал директора, который отправил порнофотографии ученицы. Зная, что это ученица его школы. Он, зная это, отправил. Как можно такого человека поддержать? А сейчас, субъективно мое мнение по этому поводу - человек пытается всячески создать из себя жертву, вмешивает родителей, он призывает громаду... пусть ответит за свой поступок! Придёт в суд!».

ОСОБА_4 , отчим одной из учениц школы, директором которой является обвиняемый ОСОБА_3 , рассказал: «Мой ребёнок учится в этой школе второй год. Я считаю, что если у директора есть какие-то доказательства своей невиновности, то он должен обращаться в соответствующие органы. А так как он привлекает общественность к решению своих личных каких-то вопросов. Если человек невиновный - это доказывается это в суде. По поводу того, что он привлекал родителей, чтобы решить какие-то свои личные вопросы, мне кажется, это неправильно. Может это будет производить какое-то давление на судью - не знаю. На счёт того, виноват или не виноват - пусть решит суд».

Такая скандальная ситуация возмутила общественность города. Возмущённый горожанин ОСОБА_5 более категоричен в оценках: «Я считаю, что такие люди недостойны... Их надо ограждать от общества, чтоб они не занимали такие должности и не общались с детьми. Потому что за такое надо людей наказывать. Я надеюсь, что суд вынесет справедливое решение в этом вопросе. И виновный будет наказан. Если виновен - он должен за это ответить и сесть в тюрьму. Чтоб не было повадно другим, и чтоб это научило других. Чтоб люди понимали, что за это есть наказание!».

В Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено відомості від 04 червня 2020 року за № 0000053 про вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 301 КК України, де в статусі підозрюваного перебував позивач ОСОБА_1 . В зв`язку з цією обставиною, у позивача проводились обшуки та експертизи техніки і інформації, яка знаходилась на технічних носіях інформації.

Звертаючись до суду з позовом про захист гідності, честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, завданої недостовірною публікацією, мовою оригіналу: «Понесёт ли заслуженное наказание директор школы № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , подозреваемый в распространении порнографии со своими несовершеннолетними учениками?» позивач вказував на те, що у вказаній публікації міститься недостовірна інформація про те, що він, згідно матеріалів кримінальної справи, розповсюджував порнографічні медіафайли за участю учениць закладу в соціальних мережах, криворізьких групах, ділився ними з друзями в особистих повідомленнях; про те, що поліція під час обшуку в квартирі виявила в комп?ютерній техніці позивача більше 200 матеріалів порнографічного характеру, не дивлячись на всі спроби обвинувачуваного довести протилежне та про те, що захистом обвинувачуваного вжались заходи, щоб «загубити» відео обшуків, але поліція надала копію відеоматеріалів та направила в суд.

Перевіряючи доводи позивача в межах заявлених ним позовних вимог та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходиь із наступного.

В абзацах 1, 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

У пункті 15 вказаної постанови роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, ратифікованої Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція), і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Отже, як роз`яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно ст. 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини розрізняє факти та оціночні судження.

Так, у рішенні у справі Lingens v. Austria, Європейський Суд зазначив, якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції.

Колегія суддів апеляційного суду, проаналізувавши зміст оспорюваних позивачем висловлювань, викладених у публікації, мовою оригіналу: «Понесёт ли заслуженное наказание директор школы № 115 С. Плотников, подозреваемый в распространении порнографии со своими несовершеннолетними учениками?», приходить до висновку, що викладена інформація та оспорювані позивачем висловлювання зі статті є критичною оцінкою фактів журналістом, яка зібрана та опрацювана інформацію з мережі Інтернет та інших джерел. При цьому журналістом була надана та висвітлена оцінка стосовно відкритого кримінального провадження за статтею 301 Кримінального Кодексу України.

Із наданих позивачем копій матеріалів кримінального провадження №0000053 слідує, що під час досудового розслідування було допитано в якості свідка заявника ОСОБА_10 , котрий пояснив що ОСОБА_1 розповсюджує предмети порнографічного характеру. Так, зокрема ОСОБА_1 за допомогою соціальної інтернет мережі «Facebook» особисто відправив свідку зображення оголеної особи жіночої статі з ознаками порнографічного характеру вказаного зображення, тому, текст публікації, мовою оригіналу: «Согласно материалам дела, соответствующие медиафайлы он распространял в социальных сетях и криворожских группах, делился в личных сообщениях с друзьями» не є твердженням, а є оціночним судженням автора статті, якій, в рамках наданих йому, як журналісту прав та свобод має право виражати свої судження в самостійно визначеній ним формі, навіть з ознаками перебільшення та провокаційності, тому вимога позивача спростувати наведений текст публікації, є безпідставою.

Крім того, з копії протоколу обшуку від 05 серпня 2020 року зазначено лише перелік вилучених предметів під час такого обшуку. Натомість у висновку експерта № 5-174 від 02 жовтня 2020 року, визначено, що серед опрацьованих матеріалів, які були отримані з носіїв інформації, було виявлено файли, які містять текст, зокрема, мовою оригіналу «голая», «Малолетняя» та інше, що не спростовує вислів журналіста, мовою оригіналу: «Полиция во время обыска в квартире у подозреваемого обнаружила в компьютерной технике директора более 200 материалов порнографического характера, несмотря на все попытки обвиняемого доказать противоположное», тому вимога позивача про спростування вказаного тексту публікації є також безпідставною.

Також колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставною вимогу позивача спростування тексту публікації, мовою оригіналу: «Из неофициальных источников также стало известно, что защита обвиняемого предприняла попытки «потерять» видео обыска, чтобы «развалить» дело, однако полиция предоставила копию видеоматериала и направила в суд», оскільки виходячи із стилістичного наповнення речення шляхом розставлення лапок. Лапки («» або „") знак для виділення прямої мови, цитат, заголовків, а також слів, ужитих у непрямому, найчастіше іронічному значенні.

Крім того, зазначений вислів стосується дій захисту позивача, а ні його самого, отже вказана фраза ніяким чином не впливає на ділову репутацію самого позивача, його честь та гідність та не має своїм наслідком не порушує жодних особистих немайнових прав позивача, відтак, не може бути підставою для притягнення відповідачів до відповідальності в рамках предмета розгляду цієї справи.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що системний характер згадування ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» про причетність позивача до розповсюдження порнографічних медіафайлів свідчить про те, що ці згадування являються твердженням не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог позивача, оскільки такі висловлювання знайшли своє підтвердження у висновку експерта № 5-174 від 02 жовтня 2020 року, де чітко визначено, що серед опрацьованих матеріалів, які були отримані з носіїв інформації, було виявлено файли, які містять текст, зокрема, мовою оригіналу: «голая», «Малолетняя».

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що твердження у розповсюдженій відповідачами інформації безумовно принижують ділову репутацію позивача, порушують принцип презумпції невинуватості, чим створюють негативне уявлення про позивача а отже порушують його немайнові права також не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог позивача, оскільки такі твердження не знайшли своє обґрунтування в матерілах даної цивільної справи.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року було скасовано вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2023 року стосовно позивача та останнього звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, тому відсутні підстави вважати, що позивач є винним у вчиненні будь-яких злочинів, колегєю суддів не приймаються до уваги, оскільки позивача звільнено від кримінальної відповідальності не з нереабілітуючих підстав, а у зв`язку з закінченням строків давності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал Кривий Ріг», ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, завданої недостовірною публікацією, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В силу положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку зі скасуванням оскаржуванного рішення лише у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального правта, та як наслідок, ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дашко Андрій Анатолійович, задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал Кривий Ріг», ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, завданої недостовірною публікацією, відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста