Справа № 171/935/24
Номер провадження 2/184/1111/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів адвокат Рубан Олексій Миколайович до Апостолівської міської ради «про визнання права власності в порядку спадкування»,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернувся до суду з позовом та просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 6,410 га, кадастровий номер 20386600:04:013:0059, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 6,410 га, кадастровий номер 20386600:04:013:0059, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , після смерті якого залишилася спадщина, до якої входить в тому числі земельна ділянка площею 6,410 га (кадастровий номер :04:013:0059). Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_3 (дружина спадкодавця). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями ОСОБА_3 є її діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На день смерті спадкодавиці залишилось спадкове майно, до якого входить в тому числі земельна ділянка площею 6,410 га (кадастровий номер :04:013:0059, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) та належна ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.10.2011 року та державного акту на право приватної власності на землю від 28.08.2001 року, спадкоємцем якого була ОСОБА_3 . Спадкоємці ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Романченко Ю.В. з заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину, на що отримали відмови. Відповідно до постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2021 року, нотаріус не може видати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки право на земельну ділянку належало ОСОБА_4 , яку він успадкував, але не зареєстрував у встановленому законом порядку, після смерті якого спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_3 , але також недооформила свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку, в зв`язку з чим позивачі вимушені звернутись до суду з даним позовом.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності їх представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис №30 (а.с.5).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42141793 від 17.11.2015 року, наданого приватним нотаріусом Романченко Ю.В., до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи, номер у Спадковому реєстрі 58220094, номер у нотаріуса 99/2015. Спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Штельмак Н.А., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , 1920 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його син ОСОБА_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,410 га в межах згідно з планом, розташованої на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, переданої у приватну власність на підставі рішення 17 сесії XXIII скликання Михайлівської сільської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області №9 від 29.05.2001 року, що належало померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 28.08.2001 року (а.с.7).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 28.08.2001 року, ОСОБА_5 на підставі рішення 17 сесії XXIII скликання Михайлівської сільської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області №9 від 29.05.2001 року, передається у приватну власність земельна ділянка площею 6,410 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла дружина ОСОБА_4 ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 , виданим Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №201 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 11.07.1986 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові « ОСОБА_7 », дружині - « ОСОБА_7 » (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження, « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу) народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьками вказані: батько « ОСОБА_8 », мати « ОСОБА_9 » (мовою оригіналу) (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батькам вказані: батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_3 (а.с.16).

13.08.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Романченко Ю.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті на належну їм частку спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2021 року, нотаріус не може видати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки право на земельну ділянку належало ОСОБА_4 , яку він успадкував, але не зареєстрував у встановленому законом порядку, після смерті якого спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_3 , але також не дооформила свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку (а.с.17,18).

Згідно довідки №912 від 10.11.2015 року, виданої Михайлівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 по день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою проживала та була зареєстрована з 2005 року його дружина ОСОБА_3 (а.с.54).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомоловим В.І., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_10 , 1942 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , є її донька ОСОБА_3 на частку у спадщині та її онук ОСОБА_11 на частку у спадщині. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 14,9000 га в межах згідно з планом, розташованої на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, що належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю (а.с.84).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №136769108 від 06.09.2018 року, сформованого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Богомоловим В.І., підставою формування витягу є заява ОСОБА_3 . Об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка. Кадастровий номер: :04:022:0014. Площа 14.9 га. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Адреса: Дніпропетровська область, Апостолівський район, Михайлівська сільська рада. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Форма власності: приватна. Вид спільної власності: спільна часткова (а.с.85).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 10.12.2019 року, наданого по запиту ОСОБА_1 , загальні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер :04:013:0059. Місце розташування: Дніпропетровська область, Апостолівський район, Михайлівська сільська рада. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Форма власності: приватна власність. Площа земельної ділянки: 6.4100 га (а.с.89).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1276 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Таким чином, з урахуванням даних про фактичне прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , відповідно спадкоємцями ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та того факту що спадщина була прийнята однак процедура її документального оформлення не була вчинена/завершена, право власності на вищевказану земельну ділянку, має бути визнано за позивачами в рівних частках.

Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно п.1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів адвокат Рубан Олексій Миколайович до Апостолівської міської ради «про визнання права власності в порядку спадкування» задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 6,410 га, кадастровий номер 20386600:04:013:0059, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_6 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 6,410 га, кадастровий номер 20386600:04:013:0059, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 07.11.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш