Справа №705/2021/24
2/705/1516/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді - Годік Л.С.
з участю секретаря судового засідання Давидяк І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Також вона є фактичним користувачем приміщення: 1-1 веранда площею 7,0 кв.м; 1-2 веранда площею 4,6 кв.м., 1-3 кімната площею 17,0 кв.м., 1-4 кухня площею 11,0 кв.м., 1-5 кімната площею 29,3 кв.м., в житловому будинку літ. «А- 1» з верандами літ. «а», літ. «а3», ганок літ. «а6», загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 46,3кв.м.; з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «під Б», сарай літ. «И», вхід у погріб літ. «Л», огорожа - №1, ворота з хвірткою - №2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Співвласником іншої частини є відповідач, якому належить 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .
Між ними, як співвласниками вищезазначеного майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження спільного майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із часткового спільного володіння не досягнуто, окрім того так як нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності, без згоди відповідача вона не має можливості реєструвати та знімати з реєстрації членів її родини, їй окремо не можуть виготовити жодні правовстановлюючі документи, на належне нерухоме майно, без згоди відповідача, оскільки він відмовляється їх надавати, а тому на сьогодні немає іншої можливості реалізувати своє право аніж виділити частки житлового будинку в натурі та присвоїти нову адресу. Вона не має можливості реалізувати своє право повноцінно користуватись належною їй частиною будинку, а тому єдиним способом захистити своє порушене право є звернення з даним позовом до суду.
Просить: 1) припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме: приміщення - 1-1 веранда площею 7,0 кв.м; 1-2 веранда площею 4,6 кв.м., 1-3 кімната площею 17,0 кв.м., 1-4 кухня площею 11,0 кв.м., 1-5 кімната площею 29,3 кв.м., в житловому будинку літ. «А-1» з верандами літ. «а», літ. «а3», ганок літ. «а6», загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «під Б», сарай літ. «И», вхід у погріб літ. «Л», огорожа - №1, ворота з хвірткою - №2, що належать їй на праві приватної власності; 2) виділити їй, ОСОБА_1 , в натурі у власність частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення - 1-1 веранда площею 7,0 кв.м; 1-2 веранда площею 4,6 кв.м., 1-3 кімната площею 17,0 кв.м., 1-4 кухня площею 11,0 кв.м., 1-5 кімната площею 29,3 кв.м., в житловому будинку літ. «А-1» з верандами літ. «а», літ. «а3», ганок літ. «а6», загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «під Б», сарай літ. «И», вхід у погріб літ. «Л», огорожа - №1, ворота з хвірткою - №2, в розмірі 1/1 частки.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду подала заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення на сайті Уманського міськрайонного суду від 12.09.2024.
Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно Договору дарування земельної ділянки та частки у праві власності на житловий будинок від 08.01.2024 № 86 ОСОБА_1 є власником 1/2 частки у праві власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з належними господарськими будівлями і спорудами. Право власності на частку зазначеного житлового будинку за ОСОБА_1 зареєстроване 08.01.2024 в Державному реєстрі речових прав (а.с.6-8,9,10).
Згідно даних технічного паспорту ОСОБА_1 є фактичним користувачем приміщення: 1-1 веранда площею 7,0 кв.м; 1-2 веранда площею 4,6 кв.м., 1-3 кімната площею 17,0 кв.м., 1-4 кухня площею 11,0 кв.м., 1-5 кімната площею 29,3 кв.м., в житловому будинку літ. «А- 1» з верандами літ. «а», літ. «а3», ганок літ. «а6», загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 46,3кв.м.; з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «під Б», сарай літ. «И», вхід у погріб літ. «Л», огорожа - №1, ворота з хвірткою - №2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-21).
Відповідач ОСОБА_2 є власником іншої 1/2 частки у праві власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу частини будинку від 27.04.2007 р. № 1-1908 (а.с.50).
Згідно Відповіді Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради № 22-03/86 від 11.03.2024 ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутня згода співвласника будинковолодіння (а.с.22).
З відомостей Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 10.03.1994 по АДРЕСА_1 , вбачається, що спірний житловий будинок розподілено на дві частини, кожна з яких має окремий вхід до будинку.
Позивач ОСОБА_1 , як співвласник майна, виявила бажання на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, у зв?язку з чим вона звернулася з позовом до суду, в якому просить розділити спірне майно посилаючись на Висновок ТОВ «Експерт Робота» № 378 від 25.03.2024, в якому зазначено, що за технічними показниками частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка складається з: 1-1 веранда площею 7,0 кв.м; 1-2 веранда площею 4,6 кв.м., 1-3 кімната площею 17,0 кв.м., 1-4 кухня площею 11,0 кв.м., 1-5 кімната площею 29,3 кв.м., в житловому будинку літ. «А- 1» з верандами літ. «а», літ. «а3», ганок літ. «а6», загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м.; з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «під Б», сарай літ. «И», вхід у погріб літ. «Л», огорожа - №1, ворота з хвірткою - №2, має окремий вхід і може бути виділена в натурі (а.с.13).
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Виходячи з положень ст. ст.183,367 ЦК України та роз`яснень, викладених у п. п. 6, 7 Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7«Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Виділ у натурі частки із спільного майна може бути заборонений законом або бути неможливим в силу самої природи спільної речі, яка є неподільною (ч. 2ст. 183 ЦК).
Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.
З аналізу вище зазначених правових норм слідує, що кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він провадиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради (ст. 152 ЖК України).
Крім того, у тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина приміщень, яка перевищує за розміром його частку, суд повинен вирішити питання про стягнення з нього відповідної грошової компенсації та зазначити в рішенні фактичні ідеальні частки в праві власності на будинок після його поділу.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 258-259, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме: приміщення - 1-1 веранда площею 7,0 кв.м; 1-2 веранда площею 4,6 кв.м., 1-3 кімната площею 17,0 кв.м., 1-4 кухня площею 11,0 кв.м., 1-5 кімната площею 29,3 кв.м., в житловому будинку літ. «А-1» з верандами літ. «а», літ. «а3», ганок літ. «а6», загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «під Б», сарай літ. «И», вхід у погріб літ. «Л», огорожа - №1, ворота з хвірткою - №2.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в натурі у власність частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення - 1-1 веранда площею 7,0 кв.м; 1-2 веранда площею 4,6 кв.м., 1-3 кімната площею 17,0 кв.м., 1-4 кухня площею 11,0 кв.м., 1-5 кімната площею 29,3 кв.м., в житловому будинку літ. «А-1» з верандами літ. «а», літ. «а3», ганок літ. «а6», загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «під Б», сарай літ. «И», вхід у погріб літ. «Л», огорожа - №1, ворота з хвірткою - №2, в розмірі 1/1 частки.
Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Леся Сергіївна Годік