Єдиний унікальний № 371/501/24
Номер провадження № 2-ві/371/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. м. Миронівка

Суддя Миронівський районний суд Київської області Кириленко М.О.,

за участю секретаря: Перенко В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Капшук Л.О. у справі за позовом за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Миронівськго районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, через канцелярію суду про відвід судді Капшук Л.О. у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтуванні поданої заяви зазначивши, що 24 жовтня 2019 року він скаржився на дії судді ОСОБА_2 до ВККС України та Громадської ради доброчесності при ВККС по сприянню в уникненні відповідальності за вчинення корупційних правопорушень голови Миронівської міської ради. Вважає, що такі обставини підпадають під дію статті 36 ЦПК України і можуть вплинути на неупередженість та об`єктивність судді, а тому суддя Капшук Л.О. не може розглядати справу і підлягає відводу. До заяви про відвід судді відповідач додав фотокопію скарги, адресовану ВККС України та Громадській раді доброчесності при ВККС України датовану 24 жовтня 2019 року та підписану ОСОБА_1 .

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» до суду не з`явився, повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, про розгляд справи без їх участі.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Суддя Капшук Л.О. повідомлена належним чином про розгляд заяви про відвід судді Капшук Л.О. у справі за позовом за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, тому його неявка не є перешкодою для розгляду заяви у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та ознайомившись з обґрунтуванням, викладеним у заяві про відвід судді, дійшов наступних висновків.

За наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді Капшук Л.О., суд, який розглядає цивільну справу, 27.05.2024 року виніс ухвалу, якою, дійшовши висновку про необґрунтованість відводу, заяви ОСОБА_1 для вирішення питання про відвід судді передано у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вивчивши доводи заяви та докази, надані в обґрунтування заяв про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями ЦПК України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа. Підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, за якими суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч. 2, 3 ст. 36 ЦПК України).

Статтею 37 ЦПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 24 жовтня 2019 року скаржився на дії судді ОСОБА_2 до ВККС України та Громадської ради доброчесності при ВККС по сприянню в уникненні відповідальності за вчинення корупційних правопорушень голови Миронівської міської ради.

Аналізуючи підстави заявленого ОСОБА_1 відводу судді вбачається, що останній звертався з дисциплінарними скаргами на дії судді у справах ЄУН 371/1060/17, провадження 3/371/325/17, ЄУН 371/143/18 провадження 1-кс/371/138/108 до ВККС та Громадської ради доброчесності.

Однак, вказані доводи заявника ОСОБА_1 не можуть бути підставою для відводу судді, оскільки частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Також не може бути підставою для відводу незгода сторони з порядком ведення суддею судового процесу та прийняття або не прийняття процесуальних рішень в судовому провадженні.

Крім того, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Також суд зауважує, що подання учасником справи скарги на дії судді не свідчить про упередженість судді під час розгляду справи, а тому не може бути підставою для відводу. Заявленя відводу є процесуальним правом особи, а той факт, що підставою такого відводу є скарга на суддю до Вищої Кваліфікаційної Комісії суддів та Громадської ради доброчесності, за загальним правилом, не спричиняє конфлікту інтересів.

Така позиція відповідає і рішенню Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Заявником не наведено обґрунтованих підстав для відводу судді Капшук Л.О. від розгляду цивільної справи № 471/501/24, в свою чергу, незгода заявника із процесуальними рішеннями судді та звернення зі скаргами на дії судді до Вищої Кваліфікаційної Комісії суддів та Громадської ради доброчесності не може бути підставою для відводу такого судді.

Суд відзначає відсутність будь-яких підстав стверджувати, що головуючий суддя Капшук Л.О. у справі № 471/501/24 , виявляє упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, однак таких доказів заявником не надано. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді також не встановлено.

Також судом відзначається, що доводи заявника щодо необхідності відводу судді Капшук Л.О. ґрунтуються виключно на суб`єктивних припущеннях за відсутності наведення з боку заявників належного та конкретного обґрунтування такого припущення, що не може бути підставою для відводу судді відповідно до положень ст. 36 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

З огляду на викладене, враховуючи заявлену заявником підстави для відводу судді, які зводяться до незгоди останнього з процесуальним рішенням судді та звернення заявника зі скаргами на дії судді до Вищої Кваліфікаційної Комісії суддів та Громадської ради доброчесності , які не можуть бути підставою для відводу, при цьому будь-яких інших об`єктивних та дійсних обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду зазначеної справи заявником в заяві про відвід судді не наведено, на підставі чого суд вважає, що заявленій відвід є необґрунтованими та підстави для відводу судді Капшук Л.О. відсутні, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для відводу судді Капшук Л.О. у цивільній справі №371/501/24 (провадження № 2-371/402/24)

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Капшук Любов Олексіївни у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.О.Кириленко