Справа № 461/905/24 Головуючий у 1 інстанції: Кітов О.В.
Провадження № 22-ц/811/1181/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.В. Псярук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова від 18 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності на недоотриманні за життя пенсійні виплати в порядку спадкування та стягнення недоотриманих пенсійних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

30.01.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила визнати за нею право власності на кошти у виді недоотриманої за життя державної пенсії за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року за період з березня 2018 року по лютий 2019 року у розмірі 98494,32 грн в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в її користь зазначені грошові кошти.

Позов обгрунтовувала тим, що вона є донькою ОСОБА_2 . Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 1340/3756/18 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області було задоволено, визнано протиправними дії ГУПФУ у Львівській області щодо припинення та невиплати пенсії ОСОБА_2 з 01 березня 2018 року та зобов`язано ГУПФУ у Львівській області поновити нарахування та виплату йому пенсії з 01.03.2018 року та сплатити заборгованість за весь час затримки такої виплати. У зв`язку з набранням законної сили рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 1340/3756/18 відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідно до розпорядження від 04.02.2019 року ОСОБА_2 було поновлено виплату пенсії з 01.03.2018 року. Відповідно до проведеного перерахунку ПФУ нарахована доплата за період з 01.03.2018 року по 28.02.2019 року становила 98 494,32 грн. Згідно даних електронної пенсійної справи підсистеми ПВП заборгованість за період з 01.03.2018 року по 28.02.2019 року не виплачувалась. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 25.03.2019 року відкрито виконавче провадження № 58680827 про примусове виконання виконавчого листа № 1340/3756/18, виданого 20.02.2019 року Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання ГУПФУ у Львівській області поновити нарахування та виплату пенсії з 01.03.2018 року та сплатити заборгованість за весь час затримки. Відповідно до листа ГУПФУ у Львівській області від 12.04.2019 року № 1471/д20/07.05-06 заборгованість в сумі 98 494,32 грн обліковується в ГУПФУ у Львівській області. ІНФОРМАЦІЯ_1 її ( ОСОБА_1 ) батько - ОСОБА_2 помер. Вважала, що недоотримані суми державної пенсії, належні ОСОБА_2 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 1340/3756/18, але за життя ним не одержані, мають входити до складу спадщини після його смерті. З урахуванням наведеного, просила позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману суму пенсії у розмірі 98494 (дев`яносто вісім тисяч чотириста дев`яносто чотири) гривні 32 копійки.

Стягнуто з Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області в користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. Таким чином, виплата сум нарахованих на виконання рішень суду, може бути проведена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України. Зазначає, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництва) можлива на будь-якій стадії розгляду справи, зокрема, на стадії виконання судового рішення. Отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Також забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».Виплата пенсій здійснюється Головними управліннями Фонду виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених для здійснення виплат, управління не має.

Крім того, стягнення з рахунків Пенсійного фонду України призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду України та нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Грошові кошти у вигляді заборгованості з виплати пенсії, яка належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 проти скарги заперечив.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - Сущак В.О. скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася не доотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з до відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, у постанові 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Згідно ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що з 01.03.2016 року ОСОБА_2 прийнято на облік в Сокальське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області як внутрішньо переміщену особу.

З 01.03.2018 року виплата пенсії ОСОБА_2 була припинена з причин, визначених підпунктом 4 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року, у зв`язку зі скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з 20.10.2016 року згідно поданої заяви від 20.10.2016 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі №1340/3756/18 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України Львівській області задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення та невиплати пенсії ОСОБА_2 з 01 березня 2018 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити нарахування та виплату пенсії з 01.03.2018 року та сплатити заборгованість за весь час затримки ОСОБА_2 .

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 1340/3756/18, рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.02.2019 року поновлено нарахування ОСОБА_2 пенсії з 01.03.2018 року.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1471/Д-20/07.05-06 від 12.04.2019 року розмір нарахованої доплати до пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2018 року по 28.02.2019 року становив 98 494,32 грн.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 25.03.2019 року відкрито виконавче провадження № 58680827 про примусове виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду № 1340/3756/18 від 20.02.2019 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Львівській поновити нарахування та виплату пенсії з 01.03.2018 року та сплатити заборгованість за весь час затримки ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.06.2023 року закінчено виконавче провадження №58680827 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувач ОСОБА_2 помер, про що 06.12.2022 року складено актовий запис № 1127.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 12.10.2022 року.

З метою оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 позивачка як спадкоємець першої черги звернулася до Червоноградської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 31.01.2023 року нотаріусом заведено спадкову справу №26/2023.

Перевіряючи склад спадкового майна, державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори Львівської області Заєць М.В. звертався з запитами до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області, яке листом від 04.05.2023 року повідомило, що недоотримана ОСОБА_2 сума пенсії відсутня.

При цьому, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області від 04.08.2023 року недотримана сума пенсії ОСОБА_2 за період з березня 2018 року по лютий 2019 становить 98494,32 грн, а згідно листа від 05.08.2023 року - недоотримана ОСОБА_2 сума пенсії відсутня.

Постановою державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори Львівської області Заєць М.В. №598/02-31 від 07.12.2023 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2 , в тому числі, на недоотримані за життя батька пенсійні виплати, покликаючись на відсутність документів, що підтверджують право власності на зазначене майно.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про стягнення недоотриманих її батьком пенсійних виплат, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, прийнявши спадщину від померлого ОСОБА_2 , має право на отримання усієї суми недоотриманої ним за життя пенсії. Заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та, до того ж, вчинив дії, які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. При цьому, районний суд враховував, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відтак, своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача, який підлягає неухильному виконанню останнім.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постановах від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, згідно якої сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

При цьому, згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22, невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , а тому успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до ст. 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, що є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській областінедотриманої за життя її батька пенсії в розмірі 98494,32 грн.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 18 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра