Справа № 737/121/24
Проваждення № 6/737/20/24
УХВАЛА

11 грудня 2024 року с-ще Куликівка

Куликівський районнийа суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н. Ю., за участі секретаря судових засідань Решітько А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Куликівка заяву Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання рішення у цивільній справі № 737/121/24 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями і рішеннями органів досудового розслідування, прокуратури та суду

ВСТАНОВИВ:

За рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області у цивільній справі № 737/121/24 був частково задоволений позов ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями і рішеннями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, стягнено з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду в розмірі 314 666 (триста чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 67 копійок; стягнено з держави Україна на користь ОСОБА_1 9441 (дев`ять тисяч чотириста сорок одну) гривню витрат на професійну правничу допомогу.

Заявник Державна казначейська служба України звернулась до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на те, що частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Крім того, згідно з частиною першою статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Пунктом 35 Порядку передбачено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема: шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 Порядку під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Отже, Казначейство є виконавцем у цій справі по стягненню (безспірному списанню коштів) на користь Позивача за рахунок коштів Державного бюджету України і відповідно, має право звернутись до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Судами не одноразово піднімалися питання щодо порядку виконання судових рішень про відшкодування моральної шкоди. Завдяки заходам, вжитим у ході представництва (самопредставництва) інтересів Казначейства у судах, протягом 2019-2024 років сформувалась відповідна практика Верховного Суду щодо формулювання у судових рішеннях способу стягнення шкоди (збитків) за рахунок держави (державного бюджету України), який має відповідати приписам статті 56 Конституції України, статтей 1173-1176 ЦК України, а також інших правових норм, що передбачають випадки такого відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 43 постанови від 27.11.2019 по справі № 242/4741/16-ц зробила висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Також, згідно з пунктом 6.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 по справі № 910/23967/16 кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин. Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (пункт 6.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.08.2018 по справі № 910/23967/16). Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомості про об`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, але не в резолютивній частині рішення. Відповідні висновки також викладені у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №461/9982/19, від 15.03.2023 у справі №591/7146/20, від 13.09.2023 у справі №501/85/22, від 04.10.2023 у справі №757/535/21-ц, від 18.10.2023 у справі №127/1407/22, згідно з якими помилковими є рішення судів в частині визначення таких способів відшкодування шкоди як «стягнення шляхом безспірного списання коштів Казначейством з єдиного казначейського рахунку» або «стягнення коштів через Казначейство».

Крім того, відповідно до постанов Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/23967/16 та Верховного Суду від 06.02.2019 по справі № 199/6713/14-ц, від 02.06.2021 у справі № 215/3408/18, від 08.08.2021 у справі № 751/7182/19, від 11.08.2021 у справі № 352/2255/19, від 18.08.2021 у справах № 200/8310/18 та № 591/6891/18, від 13.07.2022 у справі № 757/24363/20, від 10.11.2021 у справі № 346/5428/17, від 25.01.2023 у справі № 753/22826/19 не допускається стягнення з органів Казначейства моральної та матеріальної шкоди, оскільки це змінює встановлений законодавством порядок виплати відповідних коштів.

Відповідно до частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Оскільки нормами процесуального законодавства не передбачено зазначення у резолютивній частині відомостей про шлях списання коштів, вид рахунку з якого буде проведено відповідне безспірне списання коштів, суб`єкт виконання судового рішення, отже, задоволення позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду, є очевидно необґрунтованим і таким, що не відповідає встановленому законом способу захисту порушеного права.

З огляду на вищевикладене, Казначейство вважає, що необхідно змінити спосіб виконання рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.07.2024 по справі № 737/121/24, а саме: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану незаконними рішеннями та діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду в розмірі 314666 (триста чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 67 копійок».

Така зміна жодним чином не обмежує права та можливості стягувача на отримання коштів за виконавчим листом суду, а навпаки спрямована на забезпечення належного та своєчасного виконання вищевказаного судового рішення та забезпечення цільового використання коштів, передбачених у Державному бюджеті України.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Стягувач ОСОБА_1 та її представник адвокат Якуба Г. О. в судове засідання не з`явились. Від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд заяви Державної казначейської служби України за її відсутності.

Вивчивши заяву та додані документи, а також матеріли справи № 737/121/24 суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення викладених у заяві вимог.

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду у справі № 737/121/24 набрало законної сили та підлягає виконанню.

Норми Конституції України вказують, що матеріальна та моральна шкода, завдана громадянам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок Держави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 в справі 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 у справі № 607/5841/17 (провадження № 61-29065св18), від 18.11.2020 у справі № 554/5980/18 (провадження № 61-7636св19), від 15.06.2022 у справі № 398/2910/20 (провадження № 61-934св22), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.02.2022 у справі № 757/6203/21-ц (провадження № 61- 20656св21), від 23.02.2022 у справі № 757/23994/20-ц, від 28.04.2022 у справі № 464/5200/19, від 25.01.2023 у справі №757/4091/20-ц висловлена правова позиція, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Статтею 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках визначених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або заміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Фактично відповідачем у справі № 737/121/24 є держава Україна, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, тому зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватися, або номера чи види рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання на даний час перешкоджають виконанню судового рішення. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, провадження № 12-110гс18.

Суд вважає, що зміна способу виконання рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.07.2024 у справі № 737/121/24 шляхом обрання належного способу виконання рішення, а саме стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 314666 грн можливе, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, не змінюючи при цьому зміст вказаного судового рішення та його суть.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 435 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державної казначейської служби України задовільнити.

Змінити спосіб виконання рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.07.2024 у справі № 737/121/24 шляхом обрання належного способу виконання рішення: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконними рішеннями та діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду в розмірі 314666 (триста чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 67 копійок».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко