Справа № 307/4428/22
У Х В А Л А

06 листопада 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Собослоя Г.Г.,

суддів Джуги С.Д., Кожух О.А.,

розглянувш клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Батрина Станіслава Віталійовича про вжиття заходів процесуального примусу та застосування наслідків зловживання процесуальними правами у цивільній справі № 307/4428/22 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація» про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 адвоката Романюк Ольги Петрівни, Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Батрина Станіслава Віталійовича та Закарпатської обласної ради на рішення Тячівського районного суду від 25 січня 2024 року, повний текст якого складено 02.02.2024, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Закарпатського апеляційного суду знаходяться апеляційні скарги представниці ОСОБА_2 адвокатки Романюк Ольги Петрівни, Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Батрина Станіслава Віталійовича та Закарпатської обласної ради на рішення Тячівського районного суду від 25 січня 2024 рокуу вищезазначеній цивільній справі.

Ухвалами Закарпатського апеляційного суду від 15 березня 2024 та від 19 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року розгляд справи призначено на 20 серпня 2024 року на 10 год. 00 хв.(а.с. 35 том 5).

20 серпня 2024 року відповідно до довідки Закарпатського апеляційного суду розгляд справи відкладено на 24 жовтня 2024 на 10:00, у зв`язку з відсутністю повноважного складу колегії суддів, яка визначена автоматизованою системою документообігу суду, а саме перебуванням судді Мацунича М.В. у відпустці (а.с.99 том5).

24.10.2024 до Закарпатського апеляційного суду від ФОП ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Батрин С.В., надійшла заява про відкладення розгляду справи та забезпечення можливості участі у всіх наступних судових засіданнях у справі у режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою від 24.10.2024 розгляд справи відкладено на 11.03.2025 на 09.30. Вирішено питання про участь представника ФОП ОСОБА_1 - адвоката Батрина С.В. у всіх судових засіданнях у цій справі у режимі відеоконференції.

01.11.2024 року ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє представниця - адвокатка Романюк О.П., до Закарпатського апеляційного суду подала заяву, сформовану у системі "Електронний суд" 31.10.2024, у якій просив прискорити розгляд апеляційної скарги на рішення Тячівського районного суду у справі № 307/4428/22 від 25 січня 2024 року.

04.11.2024 до електронного кабінету Закарпатського апеляційного суду від ФОП ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Батрин С.В., надійшло клопотання, сформоване у системі "Електронний суд" 01.11.2024, про вжиття заходів процесуального примусу та застосування наслідків зловживання процесуальними правами.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представниця - адвокатка Романюк Ольга Петрівна, про пришвидшення розгляду цивільної справи № 307/4428/22 відмовлено.

Щодо клопотання про вжиття заходів процесуального примусу та застосування наслідків зловживання процесуальними правамислід зазначити наступне.

Клопотання заявника обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 та його представниця адвокатка Романюк О.П. заявою від 31.10.2024 про пришвидшення розгляду справи № 307/4428/22 повідомили суду завідомо недостовірну інформацію, чим ввели суд в оману, що є проявом зловживання процесуальними правами. У зв`язку з вище викладеним просить суд застосувати до сторони ОСОБА_2 та його представниці штраф у розмірі 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з кожного, а клопотання ОСОБА_4 від 31.10.2024 повернути заявнику без розгляду.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

У п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3ст. 44 ЦПК).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4ст. 44 ЦПК).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободправосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Відповідно до ч. 1ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1ст. 144 ЦПК України заходом процесуального примусу, крім іншого, є штраф. Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Водночас, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до ОСОБА_2 та його представниці адвокатки Романюк О.П., процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, як найсуворішого заходу процесуального примусу, так само як і підстав для залишення заяви від 31.10.2024 без розгляду.

Керуючись статтями 44, 143, 144, 148,257,259,260 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Батрина Стяніслава Віталійовича про застосування до ОСОБА_2 штрафу у розмірі 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відмовити.

У задоволенні клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Батрина Стяніслава Віталійовича про застосування до адвокати відповідача ОСОБА_4 штрафу у розмірі 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відмовити.

У задоволенні клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Батрина Стяніслава Віталійовича про повернення клопотання ОСОБА_4 від 31.10.2024 без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2024 року.

Головуючий

Судді: